ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2026 р. справа № 300/3649/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Калуської окружної прокуратури в інтересах держави до Болехівської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії 

ВСТАНОВИВ:
Виконувач обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави, звернувся до суду із адміністративним позовом до Болехівської міської ради Івано-Франківської області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій спрямованих на державну реєстрацію юридичної особи – служби у справах дітей, створення якої передбачено рішенням Болехівської міської ради від 21.12.2018 №08-39/18;
зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на державну реєстрацію юридичної особи – служби у справах дітей відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішенням Болехівської міської ради від 28.10.2021 № 17 затверджено Положення про службу у справах дітей, яким передбачено статус Служби як юридичної особи, що відповідає вимогам законодавства у сфері охорони дитинства, водночас, станом на час звернення до суду, Болехівська міська рада не вчинила дій щодо державної реєстрації Служби у справах дітей як юридичної особи. На переконання позивача, відсутність у Служби у справах дітей, на яку покладено функції із захисту прав дітей, статусу юридичної особи є порушенням вимог чинного законодавства у сфері охорони дитинства та, відповідно, порушенням прав та інтересів дітей, які проживають на території громади, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 23,24).
Відповідач правом подати відзив на адміністративний позов скористався. Згідно відзиву представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказавши, що в законодавчих актах відсутні норми, якими на відповідача покладається обов`язок стосовно створення служби у справах дітей, як виконавчого органу, а також прокурором не наведено відповіді на ключове в даному випадку питання - в чому саме полягає загроза інтересів держави у випадку нездійснення державної реєстрації юридичної особи – Служби у справах дітей Болехівською міською радою та які негативні наслідки це може мати. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши та оцінивши докази, судом встановлено наступне.
Рішенням Болехівської міської ради від 21.12.2007 №34-24/07 створено службу у справах дітей, яка фактично здійснює повноваження у сфері захисту прав дітей на території Болехівської міської територіальної громади (а.с. 32-36).
Рішенням Болехівської міської ради від 21.12.2018 №08-39/18 затверджено Положення про службу у справах дітей виконавчого комітету Болехівської міської ради (а.с. 12-15).
Рішенням Болехівської міської ради від 25.05.2021 № 04-09/21 «Про затвердження структури виконавчих органів Болехівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» затверджено структуру виконавчих органів Болехівської міської ради,загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів в кількості 121,5 штатних одиниць. Як вбачається з додатку до даного рішення в структурі апарату ради є структурний підрозділ «Служба у справах дітей» в кількості 1 штатна одиниця (а.с. 39-42).
Відповідно до інформації Болехівської міської ради від 23.04.2026 на території громади проживає 3173 дітей, з них: які позбавлені батьківського піклування та дітей - сиріт - 26, дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах-30. Служба у справах дітей не є юридичною особою (а.с. 20)
Оцінюючи наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не утворення у складі його виконавчих органів служби у справах дітей зі статусом юридичної особи, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
За приписами ст. 34 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції виконавчих органів місцевого самоврядування, зокрема, належать повноваження щодо вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов`язаних з охороною материнства і дитинства; вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування, забезпечення утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.
Статтею 5 Закону України від 26.04.2001 № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» передбачено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують: проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері; розвиток мережі навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, соціального захисту, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази; вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей; організацію безкоштовного харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних і інклюзивних класах, та учнів 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України від 01.06.2000 № 1768-ІІІ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»; можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів; вирішення питань про надання пільг та державної допомоги дітям та сім`ям з дітьми відповідно до законодавства; контроль за дотриманням в ігрових залах, комп`ютерних клубах, відеотеках, дискотеках, інших розважальних закладах та громадських місцях правопорядку та етичних норм стосовно дітей; вжиття інших заходів щодо охорони дитинства, віднесених до їх компетенції законодавством України.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, формуванню навичок здорового способу життя тощо.
Таким чином, дитина, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
При цьому, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні в межах визначених законом повноважень умов для комфортного та безпечного життя дитини, отримання освіти, соціального захисту, всебічного розвитку тощо, у тому числі шляхом створення у своїй структурі відповідних органів, які безпосередньо здійснюють вказані повноваження. При цьому особливий захист гарантується дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 822/3692/17, від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18, від 11.08.2020 у справі № 810/2903/18, від 28.01.2021 у справі № 380/3398/20.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правові основи діяльності органів і служб у справах дітей та спеціальних установ для дітей, на які покладається здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку, визначає Закон України від 24.01.1995 № 20/95-ВР «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції, зокрема, на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад. У здійсненні соціального захисту і профілактики правопорушень серед дітей беруть участь у межах своєї компетенції інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, окремі громадяни.
За приписами ч. 7 ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
При цьому, за правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.
У той же час, відповідно до ст. 25 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать забезпечення школярів із числа дітей-сиріт, дітей з інвалідністю/осіб з інвалідністю I - III групи, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», які навчаються в державних і комунальних навчальних закладах, безоплатними підручниками, створення умов для самоосвіти; вирішення відповідно до законодавства питань про повне державне утримання дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків, у школах-інтернатах, дитячих будинках, у тому числі сімейного типу, професійно-технічних навчальних закладах та утримання за рахунок держави осіб, які мають вади у фізичному чи розумовому розвитку і не можуть навчатися в масових навчальних закладах, у спеціальних навчальних закладах, про надання громадянам пільг на утримання дітей у школах-інтернатах, інтернатах при школах, а також щодо оплати харчування дітей у школах (групах з подовженим днем) (пп. 6, 8 п. «б» ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю» затверджено Порядок взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, та внесені зміни до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі - Порядок № 866), якими визначено органи опіки та піклування, зокрема, виконавчі органи міських, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які провадять діяльність із соціального захисту дітей.
В той же час, абзацом 3 пункту 3 Порядку № 866 передбачена норма іншого змісту, а саме: безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад.
Для здійснення визначених законом повноважень щодо захисту прав дітей міські, районні у містах (у разі їх утворення), сільські, селищні ради об`єднаних територіальних громад забезпечують, зокрема, утворення служб у справах дітей.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава здійснює захист прав дітей, у тому числі через діяльність служб у справах дітей, які безпосередньо забезпечують реалізацію на території відповідних рад державної політики з питань захисту прав дітей. При цьому передбачено, що безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, покладається на служби у справах дітей, зокрема, виконавчих органів міських, сільських, селищних рад.
Отже, питання створення виконавчих органів, до складу яких входять служби у справах дітей, належить до повноважень органу місцевого самоврядування.
При цьому, міські ради об`єднаних територіальних громад зобов`язані утворити служби у справах дітей, а не відділи, як структурні підрозділи виконавчих органів рад, виходячи із наступного.
За приписами абз. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» службам у справах дітей надано право представляти у разі необхідності інтереси дітей в судах, у їх відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності.
У ст. 46 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається, зокрема, за органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Наказом Міністерства соціальної політики України від 14.06.2018 № 890 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та забезпечення діяльності об`єднаної територіальної громади у сфері соціального захисту населення та захисту прав дітей, згідно з п. 1.1. яких передбачено, що з метою забезпечення виконання повноважень у сфері соціального захисту населення та захисту прав дітей у виконавчому органі сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади рекомендовано за рішенням сесії відповідної громади, зокрема, утворити (ввести до штатного розпису) службу у справах дітей як юридичну особу, підпорядковану голові сільської, селищної, міської ради.
Із наведеного випливає, що для повної реалізації покладених на них завдань служби у справах дітей повинні мати статус юридичної особи. В іншому випадку вони не зможуть реалізувати надане їм право представництва інтересів дітей у судах та інших правовідносинах.
Наказом Міністерства соціальної політики України № 518 від 16.09.2021 «Про затвердження примірних положень про службу у справах дітей» затверджено Примірне Положення про службу у справах дітей міської, районної у місті ради (далі - Примірне Положення).
Відповідно до підпунктів 1, 2 Розділу І Примірного Положення Служба у справах дітей міської, районної у місті ради (далі також - служба) утворюється міською, районною у місті (у разі її утворення) радою та є підзвітною, підконтрольною та підпорядкованою міській, районній у місті (у разі її утворення) раді та міському голові, голові районної у місті ради. Служба має право юридичної особи та в межах, визначених законодавством України, приймає самостійні рішення, які оформляються актами та наказами за підписом керівника служби.
Щодо заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог суд звертає увагу, що рішенням Болехівської міської ради від 21.12.2018 №08-39/18 затверджено Положення про службу у справах дітей виконавчого комітету Болехівської міської ради (а.с. 12-15).
Згідно пункту 4.5 Положення Служба є юридичною особою.
Таким чином, Болехівська міська рада, прийнявши рішення про утворення служби у справах дітей як юридичної особи протягом наступних років всупереч самостійно прийнятому рішенню не вчинила дій щодо реєстрації такої служби як юридичної особи у порядку визначеному законодавством.
Отже, аналізуючи вищенаведені положення чинного законодавства, враховуючи факт того, що з метою забезпечення повної та ефективної реалізації покладених на службу у справах дітей повноважень щодо захисту прав дітей, суд дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо невчинення дій спрямованих на державну реєстрацію юридичної особи – служби у справах дітей, створення якої передбачено рішенням Болехівської міської ради від 21.12.2018 №08-39/18.
Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій спрямованих на державну реєстрацію юридичної особи – служби у справах дітей, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача вчинити дії, спрямовані на державну реєстрацію юридичної особи – служби у справах дітей відповідно до вимог чинного законодавства, суд виходить із такого.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи обставини, встановлені під час надання правової оцінки бездіяльності відповідача, з метою захисту інтересів держави, про захист яких просить позивач, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на державну реєстрацію юридичної особи – служби у справах дітей відповідно до вимог чинного законодавства.
Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити дії щодо державної реєстрації юридичної особи – служби у справах дітей відповідно до вимог чинного законодавства, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 03530483, проспект Лесі Українки, 16-б, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300) в інтересах держави до Болехівської міської ради Калуського району Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 04054270, площа Івана Франка, 12, м. Болехів, Калуський район, Івано-Франківська область, 77202) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Болехівської міської ради щодо невчинення дій спрямованих на державну реєстрацію юридичної особи – Служби у справах дітей.
Зобов`язати Болехівську міську раду вчинити дії спрямованих на державну реєстрацію юридичної особи – Служби у справах дітей.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.