РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2026 року | м. Рівне | №460/17861/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| ОСОБА_1
до | Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
| про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Позивач просить суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати пенсії за вислугою років з 01.08.2025 із обмеженням її максимальним (граничним) розміром у розмірі 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплачувати з 01.08.2025 пенсію за вислугою років без обмеження її граничним (максимальним) розміром у розмірі 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян, з врахуванням Рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/15283/24 та виплачених сум.
Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказує, що на виконання судового рішення у справі №460/15283/24 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2025 відповідач провів перерахунок його пенсії з 01.08.2025 на підставі довідки Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області. Проте, виплату перерахованої пенсії, починаючи з 01.08.2025, відповідач здійснював з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб. Такі дії пенсійного органу позивач вважає протиправними, оскільки норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які встановлювали обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років десятьма розмірами прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, були визнанні неконституційними згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та, відповідно, не підлягають до застосування. За наведених обставин, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 03.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав.
Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №460/13019/24, яке набрало законної сили 09.07.2025, позовні вимоги задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення №715 від 30.10.2024, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії на підставі довідки від 30.10.2024 №715 виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати інформацію щодо розміру пенсії та причини обмеження розміру пенсії.
Листом №18187-17206/Ю-02/8-170/25 від 24.09.2025 відповідач повідомив, що оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021- 1934,00грн, з 01.07.2022 - 2077,00грн, з 01.12.2022 - - 2093,00грн, з 01.03.2024 - 2361,00грн., то відповідно максимальний розмір пенсії з 01.12.2021 становить 19340,00грн, з 01.07.2022 - 20270,00грн, з 01.12.2022 - 20930,00грн, з 01.03.2024 - 2361,00грн. Оскільки розмір пенсії позивача перевищує максимальний розмір визначений законодавством, то виплата пенсії здійснюється з обмеженням її розміру і становить 23610,00грн. Зазначив, що відсутні підстави для виплати пенсії без обмеження її максимальним (граничним) розміром. 
Вважаючи дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992№2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до преамбули вказаного Закону держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (п.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).
Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20.12.2016 № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20.12.2016 норм частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.
Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Проте, суд зауважує, що починаючи 20.12.2016 норми статті 43 Закону №2262-ХІІ не містять приписів про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Такий правовий висновок щодо застосування приписів статті 43 Закону № 2262-ХІІ після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 20.12.2016 № 7-рп/2016 узгоджується з висновками, висловленими Верховним Судом у постановах, зокрема, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18 та від 31.03.2021 у справі №815/3000/17.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 24.09.2025 №18187-17206/Ю-02/8-1700/25 повідомило позивача, що на виконання рішення суду у справі №460/15283/24, відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 30.10.2024 №715. Відповідач зазначає, що розмір пенсії, визначений на виконання рішення суду у справі №460/15283/24 станом на 01.08.2025 становить 42358,31грн.
Додатково повідомив, що виплату позивачу перерахованої пенсії відповідач здійснює із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ, а саме: з 01.12.2021 у розмірі 19340,00грн, з 01.07.2022 у розмірі 202700,00грн, 01.12.2022 у розмірі 20930,00грн, з 01.03.2024 у розмірі 23610,00грн , про що відповідач повідомив позивача листом від 24.09.2025 №18187-17206/Ю-02/8-1700/25
На підставі системного аналізу фактичних обставин справи та наведених вище норм права, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на нарахування та виплату з 01.08.25 перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Відтак, дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії з 01.08.2025 з обмеженням максимального розміру порушують право позивача на соціальний захист та є протиправними.
Отже, враховуючи суть порушеного права (виплату пенсії з обмеженням її максимального розміру), суд вважає, що ефективним захистм прав позивача буде визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у виплаті пенсії, перерахованої на виконання рішення суду в справі №460/15283/24, без обмеження її максимального розміру, а також зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату пенсії з 01.08.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених раніше виплат.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позов підлягає до задоволення.
Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, сплачений за подання цього позову судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати пенсії ОСОБА_3 з 01.08.2025 із обмеженням її максимальним (граничним) розміром у розмірі 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.08.2025 нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії, перерахованої на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №460/15283/24, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м.Рівне, Рівненська обл., 33028, ідентифікаційний код юридичної особи 21084076) 

Рішення складено 23 липня 2026 року 

Суддя       О.М. Дудар