П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 185/5865/26
Провадження № 3/185/3164/26

06 липня 2026 року       м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №299407 від 06 квітня 2026 року, яке надійшло до суду 30 червня 2026 року після дооформлення, вбачається, що 06 квітня 2026 року о 15.10 год. вул. Центральна, буд. 6 в с. В`язівок Павлоградського району гр.-н ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21124» н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а. ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «В» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали даної справи, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. 
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.
Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 працівником поліції, на якого покладено обов`язок щодо збирання доказів по справі, до справи долучено:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №299407 від 06 квітня 2026 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП;
- рапорт працівника поліції;
- копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ;
- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21124» н.з. НОМЕР_2 ;
- фотознімок транспортного засобу.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2026 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП повернути на адресу Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, для дооформлення наступних підстав. 
При вивченні матеріалів справи було встановлено, що дані матеріали містять протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст.126 КУпАП.
Разом з тим, за змістом вимог статей 254,256,257 КУпАПпротоколи про адміністративні правопорушення складаються за кожне правопорушення окремо.
Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень
Відтак, справи про адміністративні правопорушення мають формуватися окремо за кожне адміністративне правопорушення.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.
30 червня 2026 року справа повернулася на адресу суду із клопотанням начальника Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Рустама Велієва про виправлення описки, яка підлягає виправленню від 25 червня 2026 року. Відповідно до вищевказаного клопотання, згідно загальних вимог діючого законодавства та враховуючи принцип аналогії закону, просить суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, врахувати інформацію щодо вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке мало місце 06 квітня 2026 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначені два правопорушення, та просить зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 126 КУпАП від 06 квітня 2026 року.
Однак, дія ОСОБА_1 не порушує його права та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих у зазначеному протоколі. Просить здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 06 квітня 2026 року. 
Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06.11.2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, вважаю, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що докази наявні у матеріалах справи не можуть бути підставою для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, а тому суд за аналогією відповідно до ст. 62 Конституції України, вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 256, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя – 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга, не була подана протягом десяти днів.
У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк