ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.07.2026 | Справа № 910/3694/26

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН"
до Національної служби здоров`я України 
про стягнення 6 175 081,00 грн 
Суддя О.В. Гумега 
секретар судового засідання
Ю.В. Завадська
Представники: 
від позивача – Арсоєв Р.Т.;
від відповідача – Тарасенко М.С.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН" (далі – позивач, ТОВ "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної служби здоров`я України (далі – відповідач, НСЗУ) про стягнення заборгованості за Договором №05122-Е125-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 03.02.2025 (далі - Договір) в сумі 6 175 081,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2026 прийнято позовну заяву ТОВ "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН" до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3694/26, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.05.2026 о 10:40 год. 
22.04.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
28.04.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.
04.05.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
04.05.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
У підготовче засідання, призначене на 04.05.2026, з`явилися представники позивача та відповідача.
У підготовчому засіданні, призначеному на 04.05.2026, суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву та клопотання позивача про долучення доказів.
У підготовчому засіданні, призначеному на 04.05.2026, судом оголошено перерву до 25.05.2026 о 11:00 год.
22.05.2026 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
25.05.2026 до суду від позивача надійшли письмові пояснення.
25.05.2026 до суду від позивача надійшли клопотання про долучення оригіналів електронних доказів.
У підготовче засідання, призначене на 25.05.2026, з`явилися представники позивача та відповідача.
У підготовчому засіданні, призначеному на 25.05.2026, суд долучив до матеріалів справи додаткові пояснення відповідача у справі, письмові пояснення позивача та клопотання позивача про долучення оригіналів електронних доказів.
У підготовчому засіданні, призначеному на 25.05.2026, суд протокольною ухвалою зобов`язав учасників справи надати суду письмові пояснення щодо правових підстав надання послуг позивачем на території КНП "Запорізька обласна клінічна лікарня", за адресою: місто Запоріжжя, шосе Оріхівське, буд. 10.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2026 постановлено продовжити строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 29.06.2026 о 10:40 год. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2026 виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 25.05.2026 у справі № 910/3694/26.
29.06.2026 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
29.06.2026до суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі.
У підготовче засідання, призначене на 29.06.2026, з`явився представники позивача та відповідача.
У підготовчому засіданні, призначеному на 29.06.2026, суд розглянув та долучив до матеріалів справи додаткові пояснення відповідача, письмові пояснення позивача.
У підготовчому засіданні, призначеному на 29.06.2026, суд вчинив дії, визначені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.07.2026 о 10:00 год. 
У судове засідання, призначене на 21.07.2026, з`явилися представники позивача та відповідача.
У судовому засіданні 21.07.2026 здійснювався розгляд справи по суті.
При розгляді справи по суті в судовому засіданні 21.07.2026 судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача.
Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача заперечив позовні вимоги у повному обсязі.
У судовому засіданні 21.07.2026 здійснювалось з`ясування обставини справи та дослідження доказів після чого суд перейшов до судових дебатів, у яких представники позивача та відповідача виступили з промовою (заключним словом). 
До закінчення судових дебатів позивачем зроблено заяву про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть подані ним відповідно до приписів ст. 129 ГПК України. 
Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву для проголошення рішення.
У судовому засіданні 21.07.2026 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 ЦК України, до яких відноситься, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі. 
Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. 
Позиція учасників справи.
Позивач (ТОВ "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН") в обгрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначив, що за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 на виконання укладеного з відповідачем Договору №0512-E125-P000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 03.02.2025 (далі – Договір) надав 2 497 послуги медичних послуг на загальну суму 6 175 081,00 грн, записи про які внесені до Електронної системи охорони здоров`я (далі – ЕСОЗ). Відповідач включив до Звіту про обсяг наданих медичних послуг за Договором за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 лише 1 030 послуг на суму 2 547 190,00 грн, решту 1 467 послуг на суму 3 627 891,00 грн відповідач відмовився включати до Звіту через перевищення загальної орієнтовної ціни Договору, а також через бюджетні обмеження. Позивач звертався до відповідача щодо необхідності збільшення запланованої вартості послуг за Договором, втім відповіді не отримав. За вказаних обставин, Звіт про обсяг наданих медичних послуг за Договором за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 між сторонами не укладений, а надані позивачем за вказаний період послуги на суму 6 175 081,00 грн відповідачем не оплачені, відтак вказана сума, на думку позивача, є заборгованістю відповідача, яку позивач просить суд стягнути з відповідача за даним позовом.
Відповідач (НСЗУ) у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги в повному обсязі з огляду на таке.
Оплата медичних послуг здійснюється на підставі Договору, укладеного між НСЗУ та надавачем медичних послуг (позивачем), та можлива лише за наявності бюджетних асигнувань у межах відповідного бюджетного періоду.
Загальна орієнтовна ціна Договору є граничною межею фінансових зобов`язань відповідача.
Відповідач вважає, що твердження позивача щодо обов`язку відповідача здійснити оплату медичних послуг поза межами погоджених Договором обсягів та бюджетних призначень суперечать вимогам чинного законодавства України, звичаям ділового обороту та суті програми медичних гарантій і правового статусу НСЗУ як розпорядника бюджетних коштів.
Позивач (надавач медичних послуг) був зобов`язаний діяти в межах Договору, проте продовжив надання медичних послуг у обсягах, що перевищують договірне фінансування, фактично самостійно прийняв рішення про перевищення погоджених обсягів фінансування.
Позивач діяв недобросовісно, порушив принцип venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), так як укладення позивачем Договору з чіткими умовами оплати є попередньою поведінкою позивача, що суперечить його позовним вимогам. 
НСЗУ як розпорядник бюджетних коштів не має правових підстав збільшувати обсяг фінансування, здійснювати оплату понад затверджені бюджетні призначення та приймати до оплати послуги, що виходять за межі Договору.
Саме звіт про медичні послуги, на думку відповідача, є єдиною належною підставою для здійснення оплати, оскільки підтверджує погоджений сторонами обсяг і вартість наданих послуг.
Спірні послуги не включені до погодженого звіту, що виключає виникнення обов`язку відповідача з їх оплати.
Сам по собі факт надання послуг та внесення інформації до ЕСОЗ не створює грошового зобов`язання. Такий обов`язок виникає виключно в межах погодженого сторонами обсягу, а його перевищення не підлягає компенсації без внесення відповідних змін до Договору.
Позивач не надав належних доказів виникнення обов`язку відповідача з оплати спірних послуг.
Позивач у відповіді на відзив заперечив доводи відповідача з огляду на таке.
Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті фактично наданих медичних послуг. Наведені відповідачем норми Бюджетного кодексу України не можуть бути підставою для звільнення його від виконання зобов`язання, що виникло з Договору та факту надання послуг.
Умовами Договору прямо передбачено можливість та механізм коригування орієнтовної ціни залежно від фактичного обсягу наданих послуг, що свідчить про її плановий, а не обмежувальний характер. Сам по собі факт перевищення орієнтовної ціни не припиняє грошового зобов`язання та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити фактично надані послуги.
За умовами Договору оплаті підлягають належним чином надані медичні послуги, інформація про які внесена до ЕСОЗ. Звіт про медичні послуги формується на підставі відповідних даних електронної системи, має обліковий (технічний) характер, та не є самостійною підставою виникнення грошового зобов`язання. 
Звіт про обсяг наданих медичних послуг за спірний період не був погоджений сторонами з причин, що не залежать від позивача. Відсутність погодженого звіту не може нівелювати факт надання послуг та звільняти відповідача від виконання грошового зобов`язання за Договором.
Позивач зауважив, що надав належні та допустимі докази на підтвердження факту надання медичних послуг та розміру спірної заборгованості, зокрема дані ЕСОЗ.
Посилання відповідача на недобросовісність позивача є необґрунтованими. Поведінка позивача є послідовною протягом усього часу існування правовідносин сторін та відповідає умовам Договору і вимогам законодавства. Позивач належним чином надавав медичні послуги, вносив відповідні дані до ЕСОЗ, та, виявивши невідповідності у Звіті, реалізував передбачене Договором право на подання заперечень.
Натомість відповідач, визнаючи факт надання медичних послуг, в порушення умов Договору не включив їх частину до Звіту та відмовився від їх оплати з формальних підстав.
Відповідач (НСЗУ) у запереченнях на відповідь на відзив зазначив:
- зобов`язання, яке виходить за межі затверджених асигнувань, не може вважатися правомірно виниклим, оскільки у НСЗУ відсутній необхідний обсяг повноважень на підписання таких зобов`язань від імені держави;
- НСЗУ не може нести відповідальність за самостійне рішення позивача перевищити погоджені обсяги діяльності за відсутності відповідного фінансового забезпечення з боку держави;
- звіт є єдиним юридичним актом верифікації послуг. Оскарження звіту самим позивачем та перевищення загальної орієнтовної ціни Договору є прямими підставами для відмови в оплаті згідно з пунктом 29 Договору; 
- самі по собі записи в ЕСОЗ не є первинними документами у фінансовому розумінні та не можуть бути належними доказами обсягу заборгованості за відсутності погодженого звіту, передбаченого умовами Договору;
- посилання позивача на соціальну значущість послуг не може бути підставою для порушення вимог Бюджетного кодексу України та умов Договору, неприпустимим є покладання на НСЗУ відповідальності за господарські ризики позивача.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Згідно зі ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Фактичні обставини справи, установлені судом.
03.02.2025 між НСЗУ (замовник, відповідач) та ТОВ "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН" (надавач, позивач) укладено Договір №0512-E125-P000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (далі – Договір) в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису сторін (а.с. 9-26 т. 1).
У подальшому, між сторонами були укладені Договори № 0512-E125-P000/01, №0512-E125-P000/02 та №0512-E125-P000/03 про внесення змін до Договору (а.с. 27-64 т. 1).
Згідно з Договором №0512-E125-P000/02 сторони домовились викласти Договір та додатки до нього в новій редакції.
Умовами Договору, в редакції Договору №0512-E125-P000/02, передбачено наступне:
- відповідно до умов цього Договору надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів (пункт 8 Договору);
- медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього Договору. Умови закупівлі та специфікації, визначені в оголошенні про укладення Договору, є невід`ємною частиною Договору (пункт 9 Договору);
- сторони визнають та підтверджують, що інформація та документи, внесені до системи уповноваженими особами сторін, становлять невід`ємну частину Договору, є повними та достовірними на дату їх внесення до системи, правомірно отримані, використані або поширені сторонами, не порушують прав та законних інтересів пацієнтів, інших фізичних та юридичних осіб (пункт 65 Договору);
- надавач у разі відсутності заперечень зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати звіт про медичні послуги, наданий замовником, в якому зазначаються, зокрема, назва звіту, дата його складення, найменування надавача, найменування посад відповідальних осіб надавача та замовника із зазначенням їх прізвищ, власних імен та по батькові (за наявності), а також перелік та обсяг наданих медичних послуг, які підлягають оплаті за звітний період, та надіслати його замовнику у строки, встановлені цим Договором. У разі наявності у надавача заперечень до звіту про медичні послуги, які підтверджуються відповідною інформацією, що міститься у системі, надавач подає такі заперечення замовнику протягом шести робочих днів з дати отримання відповідного звіту. Замовник протягом п`яти робочих днів з дати отримання зазначених заперечень надавача аналізує їх та у разі підтвердження доданої до заперечень інформації формує уточнений звіт та надсилає його надавачу (пункт 22 Договору);
- звіт про медичні послуги є первинним документом з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, які внесені надавачем медичних послуг до системи, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства (пункт 25 Договору);
- включенню до звіту та оплаті підлягають медичні послуги з урахуванням таких умов: 1) медичні послуги, надані пацієнту за направленням, запис про яке є в системі, крім випадків, коли згідно із законодавством направлення не вимагається; 2) медичні послуги, надані в обсязі не меншому, ніж передбачено у специфікації; 3) до системи включено необхідну медичну документацію в порядку, передбаченому законодавством та специфікацією (пункт 23 Договору);
- замовник зобов`язується оплачувати медичні послуги, включені до звіту про медичні послуги, щодо якого замовник не подав заперечення відповідно до пункту 25 договору, згідно з тарифом із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів, затверджених у порядку, визначеному законодавством, інформацію про надання яких надавач належним чином вніс до системи, в межах загальної орієнтовної ціни Договору з урахуванням граничної суми оплати у відповідному звітному періоді, якщо така гранична сума зазначена у додатках Договору (пункт 29 Договору);
- оплата медичних послуг здійснюється на підставі звіту про медичні послуги надавача протягом десяти робочих днів з дати підписання обома сторонами звіту про медичні послуги з урахуванням вимог пункту 25 цього договору. У разі здійснення попередньої оплати медичних послуг за договором відповідно до законодавства підставою для оплати є рахунок надавача. Обов`язок з оплати за договором є виконаним у належний строк з моменту подання замовником відповідної платіжної інструкції органам Казначейства (пункт 30 Договору);
- надавач має право вимагати від замовника належного, своєчасного та у повному обсязі виконання ним своїх зобов`язань згідно з цим Договором, вживати всіх заходів для реалізації свого права на оплату наданих ним послуг за Договором у повному обсязі (підпункти 1, 3 пункту 18 Договору);
- Договір діє з дати його підписання обома сторонами до 31.12.2023 (пункт 55 Договору);
- надавач зобов`язаний надавати пацієнтам медичні послуги протягом строку дії цього Договору. Фінансові зобов`язання за договором залишаються чинними до моменту їх виконання сторонами (пункт 56 Договору).
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Додатку №2.16 до Договору "Спеціальні умови надання послуг" (тут і далі - в редакції Договору №0512-E125-P000/02) (далі – Додаток №2.16) надавач зобов`язується надавати згідно Договором такі медичні послуги (далі – послуги): код 16, найменування медичної послуги: "Лікування пацієнтів методом гемодіалізу в амбулаторних умовах", адреси місця надання послуг: м.КИЇВ, місто КИЇВ, вулиця Авіаконструктора Антонова 5; РІВНЕНСЬКА обл., місто РІВНЕ, проспект Генерала Безручка 30; ЧЕРНІВЕЦЬКА обл., місто ЧЕРНІВЦІ, вулиця Щербанюка 79; ЗАКАРПАТСЬКА обл., місто УЖГОРОД, вулиця Бориса Тлехаса 8; ЗАПОРІЗЬКА обл., місто ЗАПОРІЖЖЯ, шосе Оріхівське 10; запланована кількість медичних послуг – 31 296, тариф - 2 473,00 грн, запланована вартість медичних послуг - 77 395 008,00 грн.
Відповідно до п. 2 Додатку №2.16, запланована вартість медичних послуг на 2025 рік становить 77 395 008,00 гривень, у тому числі у вигляді глобальної ставки 0 гривень. Сторони можуть протягом строку дії договору переглядати заплановану вартість медичних послуг з внесенням відповідних змін до нього.
Відповідно до п. 4 Додатку №2.16, звітним періодом згідно з цим додатком до Договору є календарний місяць. У звіті про медичні послуги зазначаються усі послуги за Договором, про надання яких станом на 23 годину 59 хвилин останнього дня звітного періоду внесено інформацію до ЕСОЗ. Медичні послуги, надані протягом певного періоду грудня, включаються до звіту про медичні послуги, який подається протягом грудня. Медичні послуги, які не були включені до звіту за грудень та вартість яких не перевищує невикористану суму коштів за Договором, включаються до звіту про медичні послуги, який подається у січні наступного бюджетного року.
Згідно Договору №0512-E125-P000/03 сторони дійшли згоди внести зміни до пунктів 1.1 та 2 додатків до Договору, а саме визначили, що запланована вартість медичних послуг, які надаються згідно з Додатком №2.16, становить 78 272 923,00 гривень, у тому числі у вигляді глобальної ставки 0 гривень.
Позивач у період з 13 по 31 грудня 2025 надав 2 497 послуги на загальну суму 6 175 081,00 грн (2 497 х 2 473,00 грн) відповідно до умов Договору та вимог законодавства. Записи про надані послуги внесено до електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ), що підтверджується даними файлу, наданого НСЗУ у додатку до листа № 6797/10-15-26 від 11.03.2026 у відповідь на адвокатський запит позивача (копії електронних доказів у паперовій формі - а.с. 73-88 т. 1, електронний носій – а.с. 167 т. 1).
29.12.2025 позивач звернувся до відповідача з листом № 29/12-01 "Щодо збільшення суми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій", згідно якого просив збільшити заплановану вартість медичних послуг за Договором до 81 720 285,00 грн (а.с. 65 т. 1). Відповідач відповіді на лист позивача не надав.
27.01.2026 позивач отримав від відповідача Звіт №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 на суму 2 547 190,00 грн, що відповідає 1030 наданим послугам (а.с. 66-67 т. 1).
28.01.2026 позивач направив відповідачу лист № 28/01-01 від 28.01.2026 "Щодо заперечень до Звіту про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за звітний період: 13.12.2025р. - 31.12.2025р." (а.с. 68 т. 1), згідно якого зазначив про відображення у направленому відповідачем звіті невірної кількості наданих позивачем послуг у звітному періоді. Позивач зазначив, що збільшення фактичної кількості наданих медичних послуг в грудні 2025 року пов`язано з припиненням з 4 грудня 2025 року надання послуг лікування пацієнтів методом гемодіалізу в амбулаторних умовах Комунальним комерційним підприємством "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради та переходом більшості пацієнтів для отримання вказаної послуги до надавача (позивача), який ще 13.11.2025 уклав з НСЗУ Договір №0512-E125-P000/02 щодо внесення в Договір нової адреси місця надання послуг в м. Запоріжжя. Позивач просив НСЗУ включити до Звіту №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу всі фактично надані позивачем медичні послуги протягом періоду з 13.12.2025 по 31.12.2025.
Відповідач листом № 4706/6-15-26 від 12.02.2026 повідомив позивача, що "оплата за надані медичні послуги у 2025 році за Договором здійснена в межах загальної орієнтовної ціни Договору. Здійснення додаткових виплат понад визначені договором обсяги та поза межами бюджетного періоду не передбачено чинним законодавством України, Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.202 № 1503 (далі – Порядок), та умовами Договору" (а.с. 69 т. 1).
20.03.2026 позивач направив відповідачу Вимогу за Договором, згідно якої зазначив про наявність невиконаних відповідачем зобов`язань з оплати за Договором на суму 6 175 081,00 грн, у зв`язку з чим вимагав сплатити вказану суму у семиденний строк від дня отримання вимоги (а.с. 89-91 т. 1).
У відповідь на Вимогу позивача відповідач листом № 8074/6-15-26 від 26.03.2026 повідомив позивача, що здійснення додаткових виплат понад визначені договором обсяги та поза межами бюджетного періоду не передбачено чинним законодавством України, Порядком та умовами Договору (а.с. 92-93 т. 1).
Отже, відповідач фактично відмовився включати до Звіту решту 1467 послуг на суму 3 627 891,00 грн через перевищення їх вартості загальної орієнтовної ціни Договору, а також через бюджетні обмеження.
Таким чином, частина наданих позивачем послуг (1030 послуг на суму 2 547 190,00 грн) включена до Звіту №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025, але не оплачена відповідачем, решта наданих позивачем послуг (1467 послуг на суму 3 627 891,00 грн) – не включена до вказаного звіту та не оплачена відповідачем.
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що Звіт про обсяг наданих медичних послуг за Договором за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 між сторонами не укладений, а надані позивачем за вказаний період послуги на суму 6 175 081,00 грн відповідачем не оплачені, вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача.
Норми права, які застосував суд.
Спірні правовідносини регулюються, зокрема, ЦК України, Законом України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" та прийнятими на їх основі актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства охорони здоров`я.
Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 7 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" визначено, що держава згідно з Конституцією України гарантує всім громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров`я.
Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Відповідно до частин 7, 8 статті 18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" договори про медичне обслуговування укладаються у межах бюджетних коштів, передбачених на охорону здоров`я, на підставі вартості та обсягу послуг з медичного обслуговування, замовником яких є держава або органи місцевого самоврядування. Вимоги до надавача послуг з медичного обслуговування населення, з яким головними розпорядниками бюджетних коштів укладаються договори про медичне обслуговування населення, порядок укладання таких договорів та типова форма договору затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) – це програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. 
У частині 1 статті 3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" визначено, що відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.
Відповідно до частини 1 статті 2, частини 1 статті 7 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" Уповноважений орган - центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними функціями Уповноваженого органу є, зокрема: укладення, зміна та припинення договорів про медичне обслуговування населення; здійснення заходів, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій.
У частині 1 статті 8 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" визначено, що договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між Уповноваженим органом та закладом охорони здоров`я незалежно від форми власності чи фізичною особою - підприємцем, яка в установленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, що відповідають встановленим Кабінетом Міністрів України вимогам до надавача медичних послуг за програмою медичних гарантій, та має відповідати умовам закупівлі, специфікаціям до медичних послуг, а також враховувати визначений у програмі медичних гарантій обсяг забезпечення медичними послугами відповідно до потреб у межах кожного госпітального округу.
Згідно з частиною 5 статті 8 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" істотними умовами договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій є: перелік та обсяг надання пацієнтам медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; умови, порядок та строки оплати тарифу; фактична адреса надання медичних послуг; права та обов`язки сторін; строк дії договору; звітність надавачів медичних послуг; відповідальність сторін.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" оплата згідно з тарифом гарантована всім надавачам медичних послуг відповідно до укладених з ними договорів про медичне обслуговування населення.
Тариф сплачується Уповноваженим органом за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до програми медичних гарантій безпосередньо надавачам медичних послуг (частина 5 статті 10 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення").
Згідно з частиною 8 статті 10 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення", підставою для оплати тарифу, що здійснюється Уповноваженим органом, є звіт, який формується в електронній системі охорони здоров`я на підставі інформації та документів, що внесені надавачем медичних послуг до цієї системи. Оплата за надані медичні послуги та лікарські засоби здійснюється в порядку черговості надходження таких звітів.
Порядок укладення, зміни та припинення договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 410 (далі - Порядок), визначає механізм укладення, зміни та припинення договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (далі - договір) з НСЗУ відповідно до Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" (пункт 1 Порядку).
Дія цього Порядку поширюється на укладення, зміну та припинення договору між НСЗУ та закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності або фізичними особами-підприємцями, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - суб`єкти господарювання) (пункт 2 Порядку).
Типова форма договору про медичне обслуговування населення затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 410.
Щодо суті позовних вимог.
Внаслідок укладення Договору №0512-E125-P000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що відповідачем сформовано та направлено позивачу Звіт №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 на суму 2 547 190,00 грн, що відповідає 1030 наданим послугам.
Позивач листом № 28/01-01 від 28.01.2026 подав відповідачу заперечення щодо відображення у направленому Звіті невірної кількості наданих позивачем послуг у звітному періоді.
Відповідач листами № 4706/6-15-26 від 12.02.2026, № 8074/6-15-26 від 26.03.2026 повідомив позивача, що оплата за надані медичні послуги у 2025 році за Договором здійснена в межах загальної орієнтовної ціни Договору. Здійснення додаткових виплат понад визначені договором обсяги та поза межами бюджетного періоду не передбачено чинним законодавством України, Порядком та умовами Договору".
Матеріалами справи підтверджується, що за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 позивачем надано 2 497 послуг, інформація про які була внесена позивачем до електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ).
При цьому матеріали справи не містять заперечень НСЗУ щодо обсягів фактично наданих позивачем послуг у вказаний період, інформація про які була внесена позивачем до ЕСОЗ.
Таким чином, 1 467 послуга на суму 3 627 891,00 грн (1 467 х 2 473,00 грн) не увійшла до Звіту №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025.
Отже, частина наданих позивачем послуг (1030 послуг на суму 2 547 190,00 грн) включена до Звіту №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025, але не оплачена відповідачем, решта наданих позивачем послуг (1467 послуг на суму 3 627 891,00 грн) – не включена до вказаного звіту та не оплачена відповідачем.
Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем наданих позивачем за Договором за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 2 497 послуг на загальну суму 6 175 081,00 грн.
Суд звертає увагу, що договір про надання послуг характеризується особливим об`єктом, який нероздільно пов`язаний з особистістю послугонадавача, тобто основним результатом при наданні послуг є результат нематеріального характеру, що не втілюється у жодну з матеріальних форм, однак, попри відсутність матеріальної форми, послуга розглядається як самостійний об`єкт цивільних прав, характерною особливістю якої, на відміну від результатів робіт, є споживання послуги замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем.
При цьому виникнення обов`язку здійснити оплату за договором законодавець пов`язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором, умовами якого також визначається строк (термін) виконання обов`язку здійснити оплату, а не виключно з фактом передачі послуг на підставі акту та його підписанням/непідписанням.
Як передбачено положеннями частини 8 статті 10 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" підставою для оплати тарифу, що здійснюється Уповноваженим органом, є звіт, який формується в електронній системі охорони здоров`я на підставі інформації та документів, що внесені надавачем медичних послуг до цієї системи. Оплата за надані медичні послуги та лікарські засоби здійснюється в порядку черговості надходження таких звітів.
За умовами пункту 25 Договору також передбачено, що звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, які внесені надавачем медичних послуг до системи, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства..
Згідно з пунктом 23 Договору включенню до звіту та оплаті згідно з цим договором підлягають медичні послуги з урахуванням таких умов: 1) медичні послуги, надані пацієнту за направленням, запис про яке є в системі, крім випадків, коли згідно із законодавством направлення не вимагається; 2) медичні послуги, надані в обсязі не меншому, ніж передбачено у специфікації; 3) до системи включено необхідну медичну документацію в порядку, передбаченому законодавством та специфікацією.
Таким чином, згідно положень Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" та Договору оплата медичних послуг здійснюється виключно на підставі даних електронної системи охорони здоров`я.
Відповідно до статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" електронна система охорони здоров`я - інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує автоматизацію ведення обліку медичних послуг та управління інформацією про охорону здоров`я, у тому числі медичною інформацією, шляхом створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією, даними і документами в електронному вигляді, до складу якої входять центральна база даних та електронні медичні інформаційні системи, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією, даними та документами через відкритий програмний інтерфейс (API).
Згідно зі статтею 24-2 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" порядок функціонування електронної системи охорони здоров`я затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням вимог законодавства України щодо захисту персональних даних. Захист інформації в електронній системі охорони здоров`я здійснюється у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 3 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2018 №411 (зі змінами) (далі - Порядок №411), який визначає механізм функціонування електронної системи охорони здоров`я та її компонентів, реєстрації користувачів, внесення та обміну інформацією і документами в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення", до складу електронної системи охорони здоров`я входять центральна база даних та електронні медичні інформаційні системи, між якими забезпечено автоматизований обмін інформацією, даними та документами через відкритий програмний інтерфейс (АРI).
Електронна медична інформаційна система - інформаційно-комунікаційна система, яка забезпечує функціонування електронних кабінетів користувачів, автоматизацію їх роботи, створення, перегляд інформації, обмін інформацією в електронній формі, зокрема із центральною базою даних (у разі підключення) (пункт 2 Порядку № 411).
Відповідно до пункту 14 Порядку № 411 створення, внесення, перегляд інформації та документів у центральній базі даних, внесення змін та доповнень до них здійснюються користувачами відповідно до прав доступу, встановлених цим Порядком та нормативно-правовими актами, що регулюють порядок ведення відповідних реєстрів.
Згідно пункту 16 Порядку № 411 документообіг в електронній системі охорони здоров`я здійснюється відповідно до вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. На електронні документи та інформацію, що вносяться до електронної системи охорони здоров`я, накладається кваліфікований електронний підпис або удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" з урахуванням вимог, передбачених порядками ведення відповідних реєстрів, що ведуться у центральній базі даних електронної системи охорони здоров`я. 
Керівник суб`єкта господарювання у сфері охорони здоров`я та фізична особа - підприємець, яка одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики мають зокрема право формувати та подавати НСЗУ електронні звіти через електронну систему охорони здоров`я (підпункт 3 пункту 42 Порядку № 411).
Інформація про всі фактично надані позивачем на підставі Договору медичні послуги за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 (2 497 послуг) внесена до електронної системи охорони здоров`я.
Отже, оплаті підлягають медичні послуги, внесені до електронної системи охорони здоров`я.
Згідно з пунктом 5 Порядку №411 власником центральної бази даних, у тому числі майнових прав на програмне забезпечення центральної бази даних, є держава у особі НСЗУ. 
Таким чином, уповноваженою особою (органом), якому надано технічну можливість вносити дані до електронної системи охорони здоров`я, зокрема, формувати звіти про надані послуги за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій є відповідач - Національна служба здоров`я України.
Водночас, судом по матеріалам справи встановлено, що відповідач, не зважаючи на звернення позивача, не здійснив належного формування звіту у системі (ЕСОЗ) за грудень 2025 року, який би містив всі надані позивачем послуги у за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 у кількості 2 497 послуг на загальну суму 6 175 081,00 грн. 
Внаслідок зазначеного Звіт №0040163555S25L2J від 27.01.2026 про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025, складений НСЗУ на меншу кількість та суму наданих послуг, не був підписаний позивачем з причин, що не залежали від позивача.
Як встановлено судом, частина наданих позивачем послуг (1030 послуг на суму 2 547 190,00 грн) включена до Звіту №0040163555S25L2J про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025, але не оплачена відповідачем, решта наданих позивачем послуг (1467 послуг на суму 3 627 891,00 грн) – не включена до вказаного звіту та не оплачена відповідачем.
Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність погодженого сторонами звіту про медичні послуги як на підставу для відмови в оплаті послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025, оскільки відсутність такого звіту не спростовує факт надання позивачем медичних послуг у вказаний період у визначеній кількості та сумі.
Не здійснення відповідачем оплати фактично наданих позивачем медичних послуг у спірний період призводить до порушення принципів справедливості та добросовісності у господарських зобов`язаннях.
Отже, враховуючи, що виникнення обов`язку здійснити оплату за договором законодавець пов`язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором, умовами якого також визначається строк (термін) виконання обов`язку здійснити оплату, а не виключно з фактом передачі послуг на підставі звіту про медичні послуги та його підписанням/непідписанням, суд доходить висновку, що відповідач безпідставно не включив усі фактично надані позивачем медичні послуги на загальну суму 6 175 081,00 грн до Звіту №0040163555S25L2J від 27.01.2026 про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025.
Відповідний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.05.2025 у справі № 910/8025/24.
Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг в сумі 6 175 081,00 грн у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного законодавства, а також умовам Договору, у результаті чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зазначеному вище розмірі. 
Враховуючи викладене, доводи, наведені відповідачем у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, не спростовують факту надання позивачем послуг. Не підписання позивачем Звіту про обсяг наданих медичних послуг за пролікований випадок/медичну послугу за період з 13.12.2025 по 31.12.2025 не спростовує права позивача на отримання плати за надані послуги.
Стосовно доводів відповідача про те, що оплата вартості послуг не може перевищувати загальної орієнтовної ціни Договору та не може бути понад затверджені бюджетні призначення, суд зазначає про таке.
Згідно з пунктом 38 Договору загальна орієнтовна ціна може бути переглянута сторонами із внесенням відповідних змін до нього шляхом підписання договору про внесення змін до договору.
Згідно з пунктом 2 Додатку №2.16 до Договору, орієнтовна ціна є запланованою вартістю медичних послуг на відповідний період.
Відповідно до п. 5 Додатку №2.16 до Договору, у разі коли протягом трьох місяців підряд фактична вартість наданих медичних послуг вища або нижча, ніж запланована вартість медичних послуг за відповідний квартал, на вимогу замовника сторони повинні підписати договір про внесення змін до договору, в якому визначити скориговані заплановану вартість послуг та у разі потреби суми оплати на наступні місяці. 
Таким чином, умовами Договору прямо передбачено можливість та механізм коригування орієнтовної ціни залежно від фактичного обсягу наданих послуг, що свідчить про її плановий, а не обмежувальний характер.
Сам по собі факт перевищення орієнтовної ціни не припиняє грошового зобов`язання та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити фактично надані послуги.
До того ж, як вбачається з матеріалів справи, згідно Договору №0512-E125-P000/03 сторони вже вносили зміни до запланованої вартості медичних послуг, визначивши, що запланована вартість медичних послуг, які надаються згідно з Додатком №2.16, становить 78 272 923,00 гривень. Наразі при укладенні Договору запланована вартість медичних послуг на 2025 рік становила 77 395 008,00 гривень.
Доводи відповідача про неможливість виконання спірних грошових зобов`язань за Договором у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування судом відхиляються як безпідставні. Суд зазначає, що у рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово зазначалось, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (рішення від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та рішення від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України"). Додатково суд звертає увагу, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності бюджетного фінансування.
Правова позиція про те, що відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання, викладена також у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №910/4926/19, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 21.02.2018 у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018 у справі № 904/6252/17, від 28.01.2019 у справі № 917/611/18.
Судом встановлено, що відповідач не висловлював заперечень проти якості, кількості, обсягу та переліку наданих послуг. У свою чергу, позивач, зважаючи на укладення Договору, мав законні та правомірні очікування на оплату фактично наданих послуг з боку замовника таких послуг, у тому числі у спірний період.
Висновки суду.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, конституційних гарантій права громадян на медичну допомогу, оцінивши подані докази в порядку ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №05122-Е125-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 03.02.2025 в сумі 6 175 081,00 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Разом з цим судом враховано, що у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову не спростовує.
Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до частин 1, 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, дорівнює 399 368,37 грн, що складається із сплаченої суми судового збору за подання даного позову у розмірі 74 100,97 грн (із застосуванням коефіцієнта 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в зв`язку з поданням даного позову, в розмірі 185 267,40 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом судової справи у суді першої інстанції, в орієнтовному розмірі 140 000,00 грн. Позивач також зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу буде визначений ним в ході розгляду даної справи.
Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи суду не подав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України та задоволення позову повністю, сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у сумі 74 100,97 грн покладається на відповідача. 
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Станом на час ухвалення рішення матеріали справи не містять доказів на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, наразі у судовому засіданні 21.07.2026 до закінчення судових дебатів позивачем зроблено заяву про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть подані ним відповідно до приписів ст. 129 ГПК України. 

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Національної служби здоров`я України (Україна, 04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 19; ідентифікаційний код 42032422) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВРИКА МЕДИКАЛ ФАУНДЕЙШН" (Україна, 03057, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 3-Я; ідентифікаційний код 40163555) 6 175 081,00 грн (шість мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч вісімдесят одну гривню 00 копійок) заборгованості, 74 100,97 грн (сімдесят чотири тисячі сто гривень 97 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 24.07.2026

Суддя Оксана ГУМЕГА