Справа № 683/164/26
2/683/1477/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.
з участю секретаря Бадаєвої Н.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області №21/02-31 від 08 січня 2026 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувсь до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області в якому просив: визнати незаконною та скасувати постанову нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області №21/02-31 від 08 січня 2026 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
В обґрунтування позову посилались на те, що він, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 січня 2026 року отримав постанову нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №21/02-31 - у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №683/3 896/25 про встановлення факту родинних відносин за заявою ОСОБА_3 . В обґрунтуванням вказаної постанови, нотаріус пославсь на положення ч.4 ст.42 ЗУ «Про нотаріат». Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки у нотаріуса були відсутні правові підстави для її ухвалення, так як згідно довідки Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області №01-11/2/2026 від 07.01.2026 вбачається, що в провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №683/3896/25, 2-о/683/199/2025 за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин. Тобто, в провадженні суду перебуває заява у справі окремого провадження, а не позовна заява заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, як це перебачено частиною 4 ст. 42 ЗУ «Про нотаріат».
Позивач звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав.
Представник відповідача адвокат Бегеба Н.М. звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її та відповідача, просила відмовити у задоволенні позову.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши докази у справі прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.
Так, ч.1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Такі докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК України), допустимими (стаття 78 ЦПК України), достовірними (стаття 79 ЦПК України) та достатніми (стаття 80 ЦПК України), які б у своїй сукупності дали б змогу прийти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування і питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України).
Так, у своїй діяльності нотаріус керується Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат» та іншими нормативно- правовими актами.
Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Так, позивач звертаючись з даним позовом до суду, посилавсь на те, що на його думку постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. №21/02-31 від 08.01.2026 року є незаконною та підлягає скасуванню, з тієї підстави, що інший спадкоємець, який прийняв спадщину та має право на обов`язкову частку за законом у спадковій масі після смерті спадкодавця, звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а не із позовною заявою про встановлення юридичного факту.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 і після її смерті нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за заявами про прийняття спадщини позивача ОСОБА_1 та іншої особи ОСОБА_3 - спадкоємиці за законом першої черги, яка має право на обов`язкову частку у спадковому майні, заведено спадкову справу №111/2025 від 19.02.2025.
Як вбачається з матеріалів, вищевказаної спадкової справи, 06 січня 2026 року позивач звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 або видати йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Також, з матеріалів спадкової справи №111/2025 від 19.02.2025 вбачається, що 07 січня 2026 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за вих.№01-11/2/2026 повідомлено нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області про те, що у провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №683/3896/25, провадження №2-о/683/199/2025 за заявою ОСОБА_3 – доньки спадкодавця ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у спадщину, згідно ст.1241 ЦК України, про встановлення факту родинних відносин.
Встановлено, що за вищевказаною завою позивача 08 січня 2026 року нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотною Т.В. на підставі ч.2 ст.42, ст.49 ЗУ «Про нотаріат» винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №21/02-31 – відмовлено ОСОБА_1 видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0592 га кадастровий номер 682428800:06:002:0030, розташовану на території Хмельницької області Хмельницького району Староостропільської ТГ та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Частиною першою статті 49 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.3 ст.49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.
В той же час п.9 ст.49 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в інших випадках, передбачених Законом. Фактично даний пункт відсилає до ст.42 ЗУ «Про нотаріат».
Статтею сорок другою Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.
Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця.
За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.
Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.
З наведено слідує, що нормами ЗУ «Про нотаріат» встановлено декілька окремих підстав для відкладення нотаріальної дії: необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб; надсилання документів на експертизу; відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.
В той же час Закон України «Про нотаріат» встановлює підстави для зупинення нотаріальної дії: за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.
Разом з тим, вказаним Законом не передбачено окремої форми винесення постанови нотаріуса про відкладення або зупинення вчинення нотаріальної дій, а лише постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, про що зазначено у ст.49 ЗУ «Про нотаріат»: на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Натомість з матеріалів спадкової справи №111/2025 від 19.02.2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається наявність спору про майнові права між спадкоємцем за заповітом позивачем ОСОБА_1 та іншим спадкоємцем за законом першої черги, яка має право на обов`язкову частку у спадковому майні ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 бажав успадкувати все майно після смерті ОСОБА_2 одноособово за заповітом.
Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача спадкоємця ОСОБА_1 призвело б до порушення прав іншої спадкоємиці, яка прийняла спадщину, а тому прийняте нотаріусом рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 , на думку суду є обгрунтованим та законним, оскільки нотаріальна діяльність в якості свого предмета має безспірні справи щодо реалізації цивільних прав, і як наслідок, нотаріус позбавлений можливості самостійно встановити розмір (склад) спадкового майна померлого, розмір обов`язкових часток інших спадкоємців, тощо, за умови наявності потенційного спору між особами, які подали заяву про прийняття спадщини.
За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведеними у суді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 244-246, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області №21/02-31 від 08 січня 2026 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Старокостянтинівська державна нотаріальна контора Хмельницької області, адреса: 31100 м.Старокостянтинів, пров.Подільський,2 Хмельницького району Хмельницької області, код ЄДРПОУ: 02901138.
 
Повне судове рішення складено 28 липня 2026 року.

Суддя Є.М. Андрощук