Номер провадження: 22-ц/813/4992/26 
Справа № 947/33522/25
Головуючий у першій інстанції Цирфа К. А.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цейтліна Вікторія Євгенівна
на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2025 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси із позовом звернулася ОСОБА_1 , поданим в її інтересах представником ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2022 року по липень 2025 року в розмірі 532 302 грн.
Позов обґрунтований тим, що відповідач тривалий час умисно ухиляється від сплати аліментів на дитину, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду з метою стягнення додатково з відповідача пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з липня 2022 року по липень 2025 року, станом на 31.07.2025, в розмірі 352 362,18 грн.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 523,62 грн.

Рішення суду вмотивовано тим, що розмір пені обмежений 100% розміру заборгованості, а також межами позовних вимог (з серпня 2022 року по липень 2025 року), відтак з відповідача на користь позивача стягнути пеню у розмірі згідно з розрахунком, виключивши з нього заборгованість за серпень-вересень 2025 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цейтліна В.Є. звернулась з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване заочне рішення частково незаконним та необґрунтованим, просить його змінити, стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 532 302 гривні, в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, вмотивована тим, що заявлена позивачкою сума неустойки (пені) не перевищує 100 % розміру заборгованості. Стороною скаржника, зауважується, що ОСОБА_1 заявляла вимоги про стягнення зі ОСОБА_2 неустойки (пені), нарахованої на заборгованість по аліментам, яка утворилась з серпня 2022 р. по липень 2025 р., за період прострочення з 18.08.2023 р. по 03.09.2025 р., що зумовлено наступними обставинами. Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2024 р. по справі №947/37457/23 було встановлено наступні обставини: здійснені ОСОБА_2 з 01 січня 2022 року по 17 серпня 2023 року виплати всього на суму 112 698 гривень спрямовувались на погашення заборгованості з аліментів, яка утворилась за період з 01.01.2022 року по 31.08.2022 року (за період з січня 2022 по серпень 2022 року нараховано аліменти на суму 120 000 гривень, сплачено відповідачем загалом з 01.01.2022 року по 17.08.2023 року 112 698 гривень), тобто, починаючи з 01.09.2022 року кошти на погашення заборгованості по аліментам не спрямовувались; суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, нараховану станом на 17.08.2023 р. на заборгованість, що утворилась за період з 01.09.2022 року по 31.07.2023 року, в сумі 187 362 гривень 18 коп.
В скарзі наголошується, що у позовній заяві стороною позивача було наведено детальний розрахунок здійснених ОСОБА_2 платежів з 01.01.2022 р. по 17.08,2023 р., згідно якому здійснені ОСОБА_2 платежі з 01.01.2022 р. до 17.08.2023 р., тобто станом на момент ухвалення рішення суду від 08.08.2024 р. по справі №947/37457/23, були спрямовані на погашення заборгованості, що виникла з 01.01.2022 р. по серпень 2022 р., і місячний платіж за серпень 2022 р. був сплачений лише частково, у сумі 7698 грн, а тому залишок заборгованості з відповідного платежу склав 7302 грн. І оскільки на момент ухвалення рішення суду від 08.08.2024 р. по справі №947/37457/23 ОСОБА_2 не сплатив у повному обсязі навіть заборгованість по аліментам за серпень 2022 року, він є таким, що прострочив сплату кожного платежу, нарахованого з серпня 2022 року, до дня погашення відповідного кожного платежу, а тому наявні всі підстави для стягнення зі ОСОБА_2 неустойки (пені) за весь час прострочення сплати ним кожного періодичного платежу по аліментам, не обмежуючись строком позовної давності, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, у тому числі щодо стягнення неустойки (пені) на підставі ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Цейтліна В.Є. надала усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримала, просила її задовільнити в повному обсязі.
Інші учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
ОСОБА_2 повідомлений шляхом надсилання електронної судової повістки до його особистого електронного кабінету.
ОСОБА_1 повідомлена шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку «Укрпошта», що підтверджується повідомлення про вручення № R060883410705.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутності клопотань про відкладення розгляду, думку учасників, що з`явились, щодо подальшого розгляду, колегія суддів вважає за можливим розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 у справі № 520/10799/18 позивач отримує з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн щомісячно до 26.03.2033.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2024 у справі № 947/37457/23 зі ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментних платежів за період з вересня 2022 року по липень 2023 року в розмірі 187 362,18 грн.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, за період з серпня 2022 року по липень 2025 року розмір неустойки (пені), який підлягає сплаті з позивача на користь відповідача становить 3 003 682 грн.
Водночас, згідно з наданим Київським ВДВС у місті Одесі розрахунком заборгованості від 03.09.2025, заборгованість відповідача перед позивачем у період з липня 2022 року по вересень 2025 року зі сплати аліментних платежів становить 373 862,18 грн.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року, справа №572/1762/15-ц).
При обчисленні пені потрібно звернути увагу, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору — судом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 у справі № 520/10799/18 позивач отримує з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн щомісячно до 26.03.2033.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2024 у справі № 947/37457/23 зі ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментних платежів за період з вересня 2022 року по липень 2023 року в розмірі 187 362,18 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 03.09.2025, заборгованість відповідача перед позивачем у період з липня 2022 року по вересень 2025 року зі сплати аліментних платежів становить 373 862,18 грн.
З урахуванням відомостей про наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів, позивач має право на стягнення неустойки за несвоєчасно сплачені аліменти.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно зауважено, що розмір пені, яка може бути стягнута, обмежений 100 % розміру заборгованості, а також межами позовних вимог, і в позові позивачка надала розрахунок з серпня 2022 року по липень 2025 року, а тому саме за цей період стягується пеня за несплату аліментів у розмірі, який береться з розрахунку державного виконавця, за період з липня 2022 року по липень 2025 року, що становить 352 362, 18 грн.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 352 362, 18 грн, з відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки на їх підтвердження належні та допустимі докази не надано.
Загалом доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цейтіліна Вікторія Євгенівна, залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суд міста Одеси від 19 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький