ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2026  м.Дніпро Справа № 904/3250/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Джепи Ю.А., суддів: Мартинюк С.В., Соп`яненко О.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/3250/24 (суддя Дичко В.О.)
за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, код ЄДРПОУ 00130850)
до Фізичної особи - підприємця Лобко Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 100 204,69 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи – підприємця Лобко Людмили Володимирівни про стягнення 100 204,69 грн, у тому числі заборгованості в сумі 78 716,81 грн, пені - 4 532,01 грн, 3% річних - 3 722,21 грн, інфляційних втрат – 13 003,08 грн, плати за абонентське обслуговування - 230,58 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов Типового індивідуального договору № 845/жб від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року до березня 2024 року.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/3250/24 позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Фізичної особи - підприємця Лобко Людмили Володимирівни про стягнення 100 204,69 грн - задоволено частково.
Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Лобко Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, код ЄДРПОУ 00130850) 98 138,54 грн (дев`яносто вісім тисяч сто тридцять вісім гривень 54 копійки), у тому числі заборгованість у сумі 78 716,81 грн (сімдесят вісім тисяч сімсот шістнадцять гривень 81 копійка), пеню в сумі 2 473,01 грн (дві тисячі чотириста сімдесят три гривні 01 копійка), 3% річних у сумі 3 715,06 грн (три тисячі сімсот п`ятнадцять гривень 06 копійок), інфляційні втрати в сумі 13 003,08 грн (тринадцять тисяч три гривні 08 копійок), плату за абонентське обслуговування в сумі 230,58 грн (двісті тридцять гривень 58 копійок), судовий збір у сумі 2 965,56 грн (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 56 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Лобко Людмила Володимирівна звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 50311 від 19.05.2026), в якій просить поновити строк на подачу апеляційної скарги та скасувати рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/3250/24 повністю та ухвалити нове рішення.
Скаржник вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі №904/3250/24 незаконним та необґрунтованим, оскільки вона не отримувала судової кореспонденції, у зв`язку з перебуванням за кордоном не знала про судовий процес та була позбавлена можливості подати відзив та пояснення. Окремо вказує на припинення нею статусу ФОП 31.12.2024. 
По суті спору відповідач заперечує факт отримання теплової енергії та зазначає, що приміщення за адресою: АДРЕСА_2 від`єднане від системи централізованого теплопостачання. Це підтверджується відповідями АТ «Криворізька теплоцентраль» від 20.11.2025 за вих. №11103/30, Виконкому Криворізької міської ради від 11.02.2026 за вих. №Л-2-П/16-01-12 та Виконкому Саксаганської районної у місті ради від 12.02.2026 за вих. №Л-29-ПП/107. 
Відповідач посилається на ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» №2633-IV від 02.06.2005 та підпункт 9 пункту 29 Правил, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005, зазначаючи, що оплаті підлягає фактично отримана теплова енергія, а підстав для стягнення плати за ненадану та неспожиту послугу немає. Також посилається на акти від 05.09.2010 та інші докази відключення приміщення, вважаючи, що суд першої інстанції не дослідив усі істотні обставини та порушив норми процесуального права. 

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмових пояснень на відзив на апеляційну скаргу.

Позивач вважає апеляційну скаргу Лобко Людмили Володимирівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі №904/3250/24 необґрунтованою. 
Щодо неналежного повідомлення відповідача позивач зазначає, що ухвалою від 22.07.2024 справу прийнято до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, а ухвалу про відкриття провадження направлено ФОП Лобко Л.В. за зареєстрованою в ЄДР адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Шерван Заде (стара назва Сергія Колесніка, буд. 31). Відправлення від 06.08.2024 та повторні відправлення від 23.08.2024 і 27.08.2024 повернулися з відмітками Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 5 ст. 176, чч. 5, 6, 11 ст. 242, чч. 1, 4, 7 ст. 120 ГПК України, ст.ст. 9, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а також правових висновків Верховного Суду у справах №908/1724/19, №904/2584/19, №910/22873/17, №910/10569/21, №910/18543/21, №800/547/17, №913/879/17, №10/249-10/19, №24/260-23/52-б, №910/16249/19, №910/16033/20, №916/1178/20 та рішення ЄСПЛ у справі «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03, позивач вважає таке повідомлення належним та зазначає, що ризик неотримання кореспонденції покладається на відповідача. Вказує, що перебування відповідача за кордоном не звільняло її від обов`язку контролювати кореспонденцію та судові спори; крім того, ухвалу було оприлюднено в ЄДРСР.
Щодо суті спору позивач заперечує доводи про ненадання теплової енергії. Лобко Л.В. є власником нежитлового приміщення площею 41,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , а з 01.11.2021 між сторонами укладено Типовий індивідуальний договір №845/жб про надання послуги з постачання теплової енергії, розміщений позивачем як публічний договір приєднання 01.10.2021 на сайті https://tec.dp.ua. 
Згідно з пунктом 5 Договору споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу, а відповідно до пункту 8 Договору та пункту 6 Правил №830 постачання здійснюється до межі зовнішніх інженерних мереж та внутрішньобудинкової системи будинку. Доказів законного від`єднання приміщення відповідача від внутрішньобудинкової системи опалення або відсутності опалювальних приладів відповідно до проєкту не подано, тому приміщення є опалюваною частиною багатоквартирного будинку. Відсутність доказів ненадання або неналежної якості теплової енергії до межі її постачання свідчить про належне виконання позивачем договірних обов`язків. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 18.12.2025 у справі №920/1061/23 (920/518/24) та від 14.07.2026 у справі №920/1061/23 (920/759/25). Самовільне відключення іншого споживача – КП «Парковка і реклама» - не може покладати негативні наслідки на позивача та, відповідно до п. 14, підп. 12 п. 42 Правил №830, не припиняє статусу споживача. Згідно з праовими висновками, що викладені у постанові Верховного Суду від 17.04.2025 у справі №920/277/23, таке відключення не звільняє від оплати послуг. Вважає, що за ст. 74 ГПК України відповідач має довести факт ненадання послуг.
Позивач також заперечує можливість прийняття нових доказів, доданих до апеляційної скарги, оскільки відповідно до чч. 1- 3 ст. 269 ГПК України вони приймаються лише у виняткових випадках за наявності об`єктивних причин неможливості їх подання до суду першої інстанції. Крім того, з0вертає увагу, що повідомлення вих. №02-ТС/2025 від 30.10.2025, відповідь АТ «КТЦ» від 20.11.2025 №11103/30, відповідь УКВМ вих. №Л-2-П/16-01-12 від 11.02.2026 та відповідь виконкому Саксаганської районної у місті ради від 12.02.2026 вих. №Л-29-П/107 - докази, що виникли вже після ухвалення рішення 16.09.2024, а тому не можуть бути прийняті на підтвердження обставин, що існували на момент розгляду справи, що узгоджується з постановами Верховного Суду від 28.07.2020 у справі №904/2104/19, від 19.10.2021 у справі №903/533/21, від 21.08.2023 у справі №552/7368/21 та від 10.04.2025 у справі №922/1168/23.
Скаржник (відповідач) у письмових поясненнях на відзив, у свою чергу, не погоджується з доводами позивача та вважає необґрунтованими заперечення проти апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі №904/3250/24. 
Зазначає, що суд першої інстанції неналежно повідомив Лобко Л.В. про розгляд справи, телефонний номер у ЄДР був недійсним, а сама відповідач перебувала за кордоном через військову агресію рф, що підтверджується закордонним паспортом. 
Заборгованість за листопад 2021 – березень 2024 року вважає безпідставною, оскільки централізоване опалення приміщення №61 будинку №11 на мкрн Ювілейному відсутнє з 2021 року, що підтверджується відповіддю виконкому Саксаганської районної у місті ради від 12.02.2026 №Л-29-П/107 та актом візуального огляду Управління комунальної власності від 11.02.2026, а тому позивач фактично не надавав послугу. Нарахування плати за ненадані послуги суперечить ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 901 ЦК України та п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ №630. 
Зазначає, що додаткові докази 2025-2026 років обґрунтовано мають бути прийняті апеляційним судом, оскільки на 16.09.2024 року вони об`єктивно не існували, а їх неподання було зумовлене об`єктивними причинами. Вони підтверджують існування протягом спірного періоду технічної неможливості постачання тепла, що відповідає ч. 3 ст. 269 ГПК України. При цьому з 31.12.2024 Лобко Л.В. припинила підприємницьку діяльність.
На підставі статей 42, 161, 169, 269 ГПК України відповідач просить прийняти до уваги пояснення, задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення від 16.09.2024 року у справі №904/3250/24 та відмовити АТ «Криворізька теплоцентраль» у задоволенні позову повністю.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносин.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією в розумінні Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії є комунальною послугою.
На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Лобко Людмилі Володимирівні на праві приватної власності належить нежитлове приміщення площею 41,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , що вбудоване в 1-й поверх 9-поверхового житлового будинку.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуги з постачання теплової енергії 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Отже, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та Фізичною особою - підприємцем Лобко Людмилою Володимирівною укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (позивачем цьому договору присвоєно № 845/жб від 01.11.2021, далі - Договір), згідно з пунктом 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Згідно з пунктом 30 Договору плата за послугу постачання теплової енергії складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.
Пунктом 32 Договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Згідно з пунктом 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Підпунктом 3 пункту 41 Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.
Згідно з актами передачі – прийняття теплової енергії (надання послуг):
- № 6925 від 30.11.2021 відповідачці в листопаді 2021 року поставлено 1,41 Гкал теплової енергії на суму 10 354,16 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн з ПДВ;
- № 11061 від 31.12.2021 відповідачці у грудні 2021 року поставлено 1,48 Гкал теплової енергії на суму 8 983,78 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02грн з ПДВ;
- № 1773 від 31.01.2022 відповідачці в січні 2022 року поставлено 1,61 Гкал теплової енергії на суму 12 319,57 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн з ПДВ;
- № 5184 від 28.02.2022 відповідачці в лютому 2022 року поставлено 0,94 Гкал теплової енергії на суму 7 240,38 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн з ПДВ;
- № 11514 від 31.03.2022 відповідачці в березні 2022 року поставлено 1,32 Гкал теплової енергії на суму 9 127,42 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн з ПДВ;
- № 27068 від 30.11.2022 відповідачці в листопаді 2022 року поставлено 1,09 Гкал теплової енергії на суму 5 825,24 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 32110 від 31.12.2022 відповідачці у грудні 2022 року поставлено 1,13 Гкал теплової енергії на суму 6 039,01 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 1757 від 31.01.2023 відповідачці в січні 2023 року поставлено 0,97 Гкал теплової енергії на суму 5 183,93 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 5413 від 28.02.2023 відповідачці в лютому 2023 року поставлено 1,07 Гкал теплової енергії на суму 5 718,36 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 10486 від 31.03.2023 відповідачці в березні 2023 року поставлено 0,73 Гкал теплової енергії на суму 3 901,31 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 25169 від 30.11.2023 відповідачці в листопаді 2023 року поставлено 0,5 Гкал теплової енергії на суму 2 587,87 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 28881 від 31.12.2023 відповідачці у грудні 2023 року поставлено 1,01 Гкал теплової енергії на суму 4 930,22 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 1851 від 31.01.2024 відповідачці в січні 2024 року поставлено 1,02 Гкал теплової енергії на суму 4 830,54 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 5400 від 29.02.2024 відповідачці в лютому 2024 року поставлено 0,56 Гкал теплової енергії на суму 2 575,56 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 8868 від 31.03.2024 відповідачці в березні 2024 року поставлено 0,1 Гкал теплової енергії на суму 446,51 грн з ПДВ та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ.
Відповідно до актів надання послуг з абонентського обслуговування:
- № 14192 від 30.04.2022 відповідачці у квітні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн з ПДВ;
- № 16064 від 31.05.2022 відповідачці у травні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн з ПДВ;
- № 17693 від 30.06.2022 відповідачці в червні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 19385 від 31.07.2022 відповідачці в липні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 21002 від 31.08.2022 відповідачці в серпні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 22638 від 30.09.2022 відповідачці у вересні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 25012 від 31.10.2022 відповідачці в жовтні 2022 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8 грн з ПДВ;
- № 11527 від 30.04.2023 відповідачці у квітні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 13333 від 31.05.2023 відповідачці у травні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 15001 від 30.06.2023 відповідачці в червні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 16734 від 31.07.2023 відповідачці в липні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 18797 від 31.08.2023 відповідачці в серпні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 20679 від 30.09.2023 відповідачці у вересні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ;
- № 22480 від 31.10.2023 відповідачці в жовтні 2023 року надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 грн з ПДВ.
Таким чином, у період з листопада 2021 року до березня 2024 року сукупно за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11, прим. 61 спожито теплову енергію на суму 78 716,81 грн (з урахуванням коригувань нарахувань за січень – березень 2022 року на підставі актів передачі – прийняття теплової енергії (надання послуг) №9088 від 02.03.2022, № 3723 від 30.04.2022) та отримано послугу з абонентського обслуговування на суму 230,58 гривень.
Позивач зазначає, що відповідач за поставлену теплову енергію за вказаним договором не розрахувалась, плату за абонентське обслуговування не сплатила, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України «Про теплопостачання», а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії є комунальною послугою. 
Лобко Людмилі Володимирівні на праві приватної власності належить нежитлове приміщення площею 41,3 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11, прим. 61, вбудоване у 1-й поверх 9-поверхового житлового будинку. 
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та у зв`язку з оприлюдненням АТ «Криворізька теплоцентраль» 01.10.2021 на офіційному веб-сайті https://tec.dp.ua Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, з 01.11.2021 між сторонами укладено Типовий індивідуальний договір №845/жб від 01.11.2021. За п. 5 Договору виконавець зобов`язаний надавати послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач – своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу. Пунктом 30 Договору визначено склад плати за послугу, п. 32 – календарний місяць як розрахунковий період, п. 34 – граничний строк оплати не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим, а підп. 3 п. 41 покладено на споживача обов`язок оплачувати послугу за встановленими тарифами та вносити плату за абонентське обслуговування.
Факт постачання теплової енергії до будинку за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Ювілейний, буд. 11 у період з листопада 2021 року до березня 2024 року підтверджено актами подачі та припинення подачі теплоносія №176 від 01.11.2021, №110 від 01.04.2022, №78 від 02.11.2022, №13 від 23.03.2023, №223 від 20.11.2023 та №74 від 28.03.2024. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №6925 від 30.11.2021, №11061 від 31.12.2021, №1773 від 31.01.2022, №5184 від 28.02.2022, №11514 від 31.03.2022, №27068 від 30.11.2022, №32110 від 31.12.2022, №1757 від 31.01.2023, №5413 від 28.02.2023, №10486 від 31.03.2023, №25169 від 30.11.2023, №28881 від 31.12.2023, №1851 від 31.01.2024, №5400 від 29.02.2024 та №8868 від 31.03.2024 відповідачці нараховано вартість поставленої теплової енергії та абонентського обслуговування; надання абонентського обслуговування у квітні–жовтні 2022 року та квітні–жовтні 2023 року підтверджено актами №14192 від 30.04.2022, №16064 від 31.05.2022, №17693 від 30.06.2022, №19385 від 31.07.2022, №21002 від 31.08.2022, №22638 від 30.09.2022, №25012 від 31.10.2022, №11527 від 30.04.2023, №13333 від 31.05.2023, №15001 від 30.06.2023, №16734 від 31.07.2023, №18797 від 31.08.2023, №20679 від 30.09.2023 та №22480 від 31.10.2023. З урахуванням коригувань за січень–березень 2022 року на підставі актів №9088 від 02.03.2022 та №3723 від 30.04.2022, загальна вартість спожитої теплової енергії становить 78 716,81 грн, а плата за абонентське обслуговування – 230,58 грн. Доказів оплати зазначених сум відповідачем не надано.
З огляду на положення ч. 2 ст. 4, ст.ст. 173– 175, 193 Господарського кодексу України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), п. 1 ч. 2 ст. 11, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 629, 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, укладений між сторонами Договір є підставою виникнення господарського зобов`язання, яке є обов`язковим для виконання сторонами та має виконуватися належним чином і у встановлений строк. 
Оскільки строк оплати вартості теплової енергії та абонентського обслуговування за період з листопада 2021 року до березня 2024 року настав, а доказів погашення боргу чи контррозрахунку відповідачем не подано, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним існування основної заборгованості у розмірі 78 716,81 грн та заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн.
Доводи апеляційної скарги про відсутність фактичного споживання теплової енергії колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не спростовано факту постачання теплової енергії до будинку та виникнення у неї обов`язку зі сплати за послугу. 
Матеріалами справи підтверджено, що належне відповідачці приміщення є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку №11 по мікрорайону Ювілейному в м. Кривому Розі. При цьому відповідачем не надано належних і допустимих доказів його законного від`єднання від внутрішньобудинкової системи опалення, відсутності опалювальних приладів відповідно до проєктної документації або припинення статусу споживача у встановленому законодавством порядку. Відтак підстав для звільнення її від оплати вартості теплової енергії та абонентського обслуговування колегією суддів не встановлено.
Також не спростовує висновків суду посилання скаржника на відключення від системи теплопостачання приміщень іншого споживача – КП «Парковка і реклама». Відповідно до п. 14 та підп. 12 п. 42 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, відключення від централізованої системи теплопостачання здійснюється у встановленому порядку, а самовільне відключення не припиняє відповідного статусу споживача та не є безумовною підставою для припинення нарахувань. Відповідач не довела, що внаслідок дій або бездіяльності АТ «Криворізька теплоцентраль» послуга подачі теплоносія до будинку №11 надавалася неналежно або не надавалася взагалі. Обставини, пов`язані з діями іншого споживача, не можуть бути підставою для висновків про відсутність надання відповідної послуги відповідачу й встановлення обставин, що стосуються належного їй приміщення № 61 площею 41,3 кв.м.
Посилання скаржника на припинення нею статусу ФОП 31.12.2024 колегія суддів не покладає в основу висновків у даній справі.
Так, відповідно до висновків, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, згідно з усталеною судовою практикою, навіть у разі втрати фізичною особою статусу суб`єкта підприємницької діяльності на підставі статті 52 Цивільного кодексу України встановлено цивільно-правову відповідальність ФОП, згідно з якою така фізична особа відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Зокрема, відповідно до норм чинного законодавства однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності – фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються.
З матеріалів справи вбачається, на час вирішення питання про порушення справи, відповідач була зареєстрована ФОП, реєстрацію припинення її підприємницької діяльності здійснено після відкриття провадження у справі та ухвалення оскаржуваного рішення.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо необхідності врахування доказів, які не подавалися до суду першої інстанції, колегія суддів керується таким.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України апеляційний суд приймає додаткові докази лише у виняткових випадках за умови доведення об`єктивної неможливості їх подання до суду першої інстанції. Однак, відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, виключає можливість прийняття апеляційним судом додаткових доказів незалежно від причин їх неподання. Такий висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі від 10.09.2025 у справі №906/127/24.
Повідомлення (звернення) щодо практичної реалізації прав і свобод Договір №995_04 вих. №02-ТС/2025 від 30.10.2025, відповідь АТ «КТЦ» від 20.11.2025 №11103/30, відповідь УКВМ вих. №Л-2-П/16-01-12 від 11.02.2026 та відповідь виконкому Саксаганської районної у місті ради від 12.02.2026 вих. №Л-29-П/107 створені після ухвалення рішення суду першої інстанції від 16.09.2024, а тому не можуть використовуватися для спростування встановлених ним обставин.
Щодо нарахованої пені колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611, ст. 549 ЦК України та п. 45 Договору №845/жб від 01.11.2021 у разі несвоєчасної оплати споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу. Разом із тим позивачем при первісному розрахунку не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України щодо перенесення останнього дня строку виконання зобов`язання, якщо він припадає на вихідний день. У зв`язку з цим місцевим господарським судом правильно визначено відповідні дати початку прострочення, а також враховано обмеження, встановлене ч. 6 ст. 232 ГК України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин). При цьому перебіг шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій був продовжений на період дії карантину відповідно до п. 7 розділу IX «Прикінцеві положення» ГК України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), запровадженого Законом України від 30.03.2020, а карантин припинено з 24:00 30.06.2023 постановою КМУ від 27.06.2023 №651. 
За результатами перевірки розрахунку суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір пені, що підлягає стягненню, у сумі 2 473,01 грн, відмовивши в іншій частині заявленої пені у розмірі 4 532,01 грн.
Аналогічно обґрунтовано здійснено перевірку нарахування 3% річних. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем при розрахунку 3% річних також не враховано ч. 5 ст. 254 ЦК України щодо перенесення строків оплати з вихідних днів на наступний робочий день, суд здійснив відповідний перерахунок та визначив до стягнення 3% річних у сумі 3 715,06 грн замість заявлених 3 722,21 грн. Підстав для іншого перерахунку цієї суми колегія суддів не встановила.
Водночас нарахування інфляційних втрат у сумі 13 003,08 грн суд першої інстанції визнав правильним. При цьому застосовано правову позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену в п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі №905/21/19, щодо порядку визначення інфляційної складової заборгованості, а також висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 20.08.2020 у справі №904/3546/19. Колегія суддів погоджується з висновком про правильність здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та відсутність підстав для його коригування.
Доводи апеляційної скарги відповідача щодо такої підстави скасування судового рішення, як неналежне повідомлення, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3250/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судові засідання у справі не призначалися, що виключає застосування у даному конкретному випадку положень п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України. 
Апеляційний суд у даній справі врахував доводи скаржника про те, що судові документи направлялися за підтвердженою відомостями державних реєстрів адресою відповідача: м. Кривий Ріг, вулиця Шерван Заде (стара назва Сергія Колесніка, буд. 31) і поверталися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», поновивши скаржнику строк на апеляційне оскарження відповідного рішення з огляду на приписи п.1 ч.2 ст. 261 ГПК України, норма якого передбачає випадок «неповідомлення про розгляд справи», на відміну від вміщеної у п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України норми, в якій використане формулювання: «неповідомлення про дату, час і місце засідання суду».
Також колегією суддів врахований той факт, що суд першої інстанції направляв судові документи додатково й за місцем знаходження майна (поштове повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), здійснював повідомлення за зазначеним у ЄДРЮОФОПГФ номером телефону. При цьому перебування відповідача за межами України саме по собі не звільняє її від обов`язку контролювати надання актуальних даних у відповідному реєстрі.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами існували договірні правовідносини щодо постачання теплової енергії. Належних та допустимих доказів відсутності заборгованості, ненадання або неналежної якості послуги відповідачу, законного відключення саме її приміщення від системи теплопостачання чи наявності інших підстав для звільнення від оплати відповідачем не подано, обов`язкових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції апеляційним господарським судом не встановлено.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення 78 716,81 грн основного боргу, 230,58 грн плати за абонентське обслуговування, 2 473,01 грн пені, 3 715,06 грн 3% річних та 13 003,08 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та доведеними, а загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 98 138,54 грн.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі є обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Враховуючи зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/3250/24 задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 282 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі №904/3250/24 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі № 904/3250/24 - залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги встановлено статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: С.В. Мартинюк

О.Ю. Соп`яненко