Справа № 450/5792/25 
Провадження № 2/450/785/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого-судді Кукси Д.А.
секретаря судового засідання Глинської У.Я.
за участю представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити цивільну справу справі за позовною заявою  ОСОБА_3 до ОСОБА_4  про (предмет позову) витребування залишків автомобіля, -
суд постановив таке рішення: 
підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить витребувати у ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , залишки автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , та передати їх ОСОБА_3 , РНОКП: НОМЕР_3 та стягнувши з відповідача їх вартість у розмірі 139521, 95 на користь позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 14 грудня 2022 року о 09 год. 40 хв. у с. Містки Львівського району Львівської області по вул. Центральній, 17, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ACURA TLX», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , чоловік відповідачки ОСОБА_4 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а відповідачці було завдано майнової та моральної шкоди.
Відповідно до висновку експерта № 22300 за результатами експертного товарознавчого дослідження від 02 лютого 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 369 049,71 грн, тоді як його ринкова вартість до моменту ДТП становила 293 166,04 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП, його ремонт є економічно необґрунтованим, а транспортний засіб відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважається фізично знищеним. Згідно із зазначеним висновком, ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 139 521,95 грн, а різниця між його вартістю до та після ДТП - 153644,09 грн. Водночас цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», яке в межах страхової виплати відшкодувало 57651,00 грн. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2023 року у справі № 450/1161/23 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто 100493,09 грн майнової шкоди, 10 000,00 грн моральної шкоди та 3566,24 грн судового збору. Постановою Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року зазначене рішення залишено без змін.
Таким чином, з огляду на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість до ДТП, транспортний засіб є фізично знищеним, а відшкодуванню підлягає різниця між його вартістю до та після ДТП. При цьому залишки пошкодженого транспортного засобу повинні бути передані особі, яка відповідає за завдану шкоду, якщо потерпілий претендує на відшкодування у розмірі вартості транспортного засобу до ДТП. Однак ОСОБА_4 залишки пошкодженого автомобіля позивачу не передала, у зв`язку з чим виник спір щодо належного визначення розміру та порядку відшкодування завданої шкоди. 
У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Гриневич М.М., який позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.
Позиція відповідача: 02.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Куксов В.Г. зазначає, що вина ОСОБА_3 у ДТП, яка сталася 14.12.2022, встановлена рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 у справі №450/1161/23, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 30.04.2024.
Згідно з висновком експерта №22300 від 02.02.2023, вартість автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» до ДТП становила 293166,04 грн., після ДТП - 139521,95 грн., а вартість відновлювального ремонту - 369049,71 грн., що свідчить про його фізичне знищення відповідно до ст. 30 Закону України № 1961-IV. Розмір шкоди визначено у сумі 153644,09 грн. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило 57651,00 грн. страхового відшкодування, а рішенням суду з ОСОБА_3 стягнуто 100493,09 грн. майнової шкоди, у тому числі 4500,00 грн. витрат на експертне дослідження. Представник відповідачки заперечив проти вимоги про передачу позивачу залишків автомобіля, посилаючись на те, що така передача відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV та правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.06.2023 у справі № 125/1216/20, передбачає відшкодування шкоди у розмірі вартості транспортного засобу до ДТП за вирахуванням страхової виплати. Оскільки ОСОБА_3 відшкодував суму, визначену судовим рішенням, а не повну вартість транспортного засобу до ДТП, правові підстави для передачі йому його залишків відсутні.
В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Куксов В.Г. заперечив позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві, а також зазначила, що такі є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
08.12.2025 ухвала про залишення позовної заяви без руху; 15.12.2025 клопотання про усунення недоліків; 17.12.2025 ухвала про відкриття провадження; 28.01.2026 повідомлення про надання доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС; 29.01.2026 заява про ознайомлення з матеріалами справи; 02.02.2026 відзив на позовну заяву; 04.02.2026 клопотання про відкладення розгляду справи; 20.03.2026 ухвала про закриття підготовчого та призначення справи до судового розгляду; 12.05.2026 клопотання про відкладення розгляду справи; 27.05.2026 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 14.12.2022 о 09 год. 40 хв. у с. Містки Львівського району Львівської області по вул. Центральній, 17, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ACURA TLX», д.р.н.з. НОМЕР_4 , виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , чоловік відповідачки. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а відповідачці завдано майнової шкоди. Зазначені обставини підтверджуються, зокрема, повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 14.12.2022, відповідно до якого позивач визнав свою вину у вказаній ДТП.
Відповідно до висновку експерта №22300 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 02.02.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.р.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 369049,71 грн. (п. 2), тоді як його ринкова вартість до моменту пошкодження становила 293166,04 грн. (п. 1). Згідно з п. 4 висновку, ринкова вартість цього автомобіля у пошкодженому стані становить 139521,95 грн., а відповідно до п. 5 розмір шкоди, пов`язаної з його фізичним знищенням, визначений як різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП та становить 153644,09 грн.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 100 493, 09 (сто тисяч чотириста дев`яносто три гривні 09 копійок) гривень майнової шкоди. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 10 000, 00 (десять тисяч) гривень моральної шкоди. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 3 566, 24 (три тисячі п`ятсот шістдесят шість гривень 24 копійок) гривень судового збору.
Постановою Львівського апеляційного суду від 30.04.2024 рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 залишено без змін.
Рішення набрало законної сили 30.04.2024.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України: обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи за участю тих самих осіб або особи, щодо якої їх встановлено.
Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, – при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах – позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов?язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
Відповідно до ч, 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також виграти на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст.30 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається конічно ерува, якщо переіздозвітато чи виставампро овнку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», яке здійснило страхову виплату на користь ОСОБА_4 у розмірі 57651,00 грн. 
Відповідно до ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілій особі різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. 
Враховуючи, що розмір шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, становив 153644,09 грн., а страхова виплата - 57651,00 грн., різниця, яка підлягала відшкодуванню ОСОБА_3 , становила 95993,09 грн. (153644,09 грн. – 57651,00 грн.). 
Крім того, відповідно до рішення суду від 10.08.2023 з ОСОБА_3 стягнуто 4500,00 грн. витрат, понесених ОСОБА_4 на проведення експертного автотоварознавчого дослідження. 
Таким чином, загальний розмір майнових вимог, стягнутих із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у справі № 450/1161/23, становив 100493,09 грн.
Водночас необхідно врахувати, що визначений експертом розмір шкоди у сумі 153644,09 грн. є різницею між ринковою вартістю автомобіля до ДТП - 293166,04 грн. та його ринковою вартістю у пошкодженому стані - 139521,95 грн. Саме залишки транспортного засобу, вартість яких визначена експертом у сумі 139521,95 грн., залишаються у власності потерпілої особи та мають майнову цінність. 
Отже, сплата ОСОБА_3 суми 95993,09 грн., що становить різницю між визначеним розміром шкоди та страховою виплатою, не означає, що ним відшкодовано вартість транспортного засобу до ДТП та набуте право на його залишки. Зазначена сума є лише частиною відшкодування шкоди, визначеною з урахуванням того, що у відповідачки залишився пошкоджений транспортний засіб. 
Відтак, посилання позивача на те, що після сплати присудженої суми відповідачка зобов`язана передати йому залишки автомобіля, є необґрунтованим. Передача таких залишків має розглядатися у взаємозв`язку з розміром відшкодування: особа, відповідальна за завдану шкоду, може претендувати на залишки транспортного засобу за умови відшкодування потерпілій особі відповідної вартості транспортного засобу до ДТП у порядку, передбаченому законом. 
Таким чином, оскільки позивач сплатив суму, визначену рішенням суду у справі №450/1161/23, але не відшкодував відповідачці вартість транспортного засобу до ДТП у розмірі, необхідному для виникнення права на його залишки, правові підстави для задоволення позовної вимоги про їх передачу відсутні. 
З огляду на викладене суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити. 
За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 3, 22, 28, 29, 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 2, 4, 5, 28, 141, 175, 177, 184, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4  про витребування залишків автомобіля, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя: Д. А. Кукса