Справа № 367/9383/26
Провадження №3/367/2145/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

02 вересня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за частиною 1 статті 139 КУпАП

УСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 720928 від 16 липня 2026 року громадянин ОСОБА_1 створив перешкоди для руху, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом надіслання смс повідомлення у за стосунок Viber, будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 до суду не надавав. 
Відповідно до вимог частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Таким чином, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю правопорушника як це передбачено приписами частини 1 статті 268 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ по справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року судом було визначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року). (п.41 Рішення).
Зважаючи на те, що судом здійснені заходи з повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи були належними, а він мав бути заінтересований для вжиття заходів для явки до суду, то суддя вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю за наявними у справі документами.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.
16 липня 2026 року о 14 год. 30 хв. в с-щі Гостомель, вул. Дніпровська (Калініна),187-Б, громадянин ОСОБА_1 , проводив роботи по розвантаженню будівельних матеріалів із залученням спеціалізованої вантажної платформи з краном – маніпулятором, чим створив перешкоду в русі для учасників дорожнього руху, та не забезпечив безпечних умов, чим порушив п.1.5. ПДР України.
Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 720928 від 16.07.2026 року, карткою обліку адміністративного правопорушення від 16.07.2026 року, Актом обстеження ділянки вулично – шляхової мережі від 16 липня 2026 року, схемою до акту обстеження ділянки вулично – шляхової мережі, відеозаписом 470469.
Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії правопорушника правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 139 КУпАП як створення перешкод для руху та невжиття необхідних заходів щодо їх усунення.
Пункт 5.1. Правил дорожнього руху України визначає, що  дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Частиною 1 статті 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Стаття 27 КУпАП - штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Виходячи з вищевикладеного, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 139 КУпАП, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суддя вважає за необхідне притягнути до адміністративної відповідальності та призначити правопорушнику адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави.
Керуючись статтями 27, 33, 40-1, ч. 1 ст. 139, 221, 282, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 139 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Одарюк