Справа № 444/1442/26    Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р. Й. 
Провадження № 33/811/943/26    Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Голайдо Олега Васильовича на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 01 травня 2026 року,

встановив:
постановою постановою Жовківського районного суду Львівської області від 01 травня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п?ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до оскаржуваної постанови,  ОСОБА_1 , 27.03.2026 року о 06 год. 03 хв. в с. Потелич по вул. Центральній, 18 Львівського району Львівської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки "Mitsubishi L200", номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 А ПДР за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На зазначену постанову адвокат Голайдо О. В. подав апеляційну скаргу у якій просить змінити постанову Жовківського районного суду Львівської області від 01 травня 2026 року та призначити менше покарання на розсуд суду.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 євійськовослужбовцем та слідував до місця несення служби. Крім того, ОСОБА_1 має на своєму утриманні дружину, дитину та двох дітей від першого шлюбу дружини.
ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначені судові засідання не з`являвся.
Повідомив суд, що не зможе бути присутній у судовому засіданні, оскільки він перебуває на службі. У зв`язку із наведеним, судове засідання було відкладене.
Надалі ОСОБА_1 скерував заяву про проведення судового засідання у режимі відео конференції, проте на відео конференцзв`язок у визначений судом час, а саме 13:15 год. 13 липня 2026 року не вийшов.
Оскільки в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, враховуючи розумні строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, приходить до переконання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Крім того, адвокат Голайдо О.В. будучи належним чином повідомлений про час і м місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції також не прибув.
Така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Поважність причин пропуску на апеляційне оскарження доводяться матеріалами справи, отже такий строк слід поновити.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого .5 ст.126 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 625190 від 27.03.2026 року; рапорті працівника поліції;копії постанови з яких видно, що ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Крім того, із оскаржуваної постанови видно, що у суді першої інстанції ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, що ставиться йому у провину визнав повністю та просив не накладати суворого стягнення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з тим заслуговують на увагу апеляційні доводи щодо незаконного стягнення з ОСОБА_1 судового збору, оскільки вінє військовослужбовцем військової служби за контрактом та учасником бойових дій, що підтверджується матеріалами справи (а.с 22-23)
Згідно з п.12, 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, та учасники бойових дій.
Статтею 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
У зв`язку з наведеним, постанова Жовківського районного суду Львівської області від 01 травня 2026 року підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8липня 2011року № 3674-VI.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
поновити строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Голайдо Олега Васильовича – задоволити частково.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 01 травня 2026 рок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - змінити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 665, 60 грн. 
У решті постанову залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА