КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 363/7578/25 Головуючий у І інстанції Дьоміна О.П.
Провадження № 33/824/3474/2026 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 липня 2026 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Артем`євої Ганни Олегівни на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року про притягнення
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року справу про адміністративне правопорушення за №363/7578/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднано зі справою про адміністративне правопорушення за №363/7579/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та присвоєно їм єдиний номер: №363/7578/25.
ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до ст. 36 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.
Згідно постанови, 04 грудня 2025 року о 20 год. 40 хв. в с. Литвинівка по вул. Тараса Шевченка 3А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності свідка, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 08 грудня 2025 року о 20 год. 25 хв. в с. Литвинівка по вул. Полянського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820». Згідно результату тесту за №835, проведеного 08 грудня 2025 року о 21 год. 13 хв. за допомогою газоаналізатора Драгер - результат огляду позитивний - 3,09 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Артем`єва Г.О.подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до протоколу серії ЕПР 1 №531863 від 04 грудня 2025 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак самого факту керування автомобілем не доведено та не вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису події, що мала місце 04 грудня 2025 року, як і не вбачається ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей.
Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Артем`єва Г.О. стверджує, що ОСОБА_2 04 грудня 2025 року не відмовлявся від походження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Артем`єва Г.О. звертає увагу в апеляційній скарзі на те, що згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 04 грудня 2025 року,  ОСОБА_1 було направлено для проходження медичного огляду до Вишгородської центральної районної лікарні.
Однак, зазначений заклад охорони здоров`я не включений до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надано право проводити огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, відповідно до п. 21 розділу ІІІ зазначеної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Належним чином повідомленні про розгляд справи в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1  та його захисник - адвокат Артем`єва Г.О. в судове засідання не з`явились. 
Матеріали справи містять докази належного повідомлення захисника ОСОБА_1 - адвоката Артем`євої Г.О., а саме звіт про доставку вихідної кореспонденції суду, сформований автоматично через систему АСЕД «Апеляція».
ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи в суді апеляційної інстанції через засоби поштового зв`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, ч. 3 ст. 178, ст. 185, 185-1, ст. 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Таким чином, враховуючи положення ст. 268 та ст. 277-2 КУпАП у разі належного повідомлення про дату, час та місце слухання справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Артем`євої Г.О.
Постанова Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року оскаржується лише в частині притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу серії ЕПР1 за №531863 від 04 грудня 2025 року, тому в частині притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу серії ЕПР1 за №535322 від 08 грудня 2025 року апеляційним судом не переглядається.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, п. 2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.
Згідно з положеннями ч. ч. 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Френціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №531863 від 04 грудня 2025 року, який складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06 листопада 2015 року № 1376, та з якого вбачається, що 04 грудня 2025 року о 20 год. 40 хв. в с. Литвинівка по вул. Тараса Шевченка 3А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності свідка, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 грудня 2025 року, в якому вказані виявленні у  ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови та координації рухів, та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- у поясненнях свідка ОСОБА_3 від 04 грудня 2025 року, з яких вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився;
- у копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами від 13 березня 2018 року;

- у акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04 грудня 2025 року;

- у листі інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції А. Пальченка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно  ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, на відео зафіксовано, що працівники поліції 04 грудня 2025 року вказали на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, висунули вимогу про необхідність проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та запропонували пройти такий огляд за допомогою технічного засобу на місці зупинки та/або в медичному закладі. На вказану пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 відповів відмовою, ця відмова є чіткою, зрозумілою та не викликає її неоднозначного тлумачення. При цьому інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки такої відмови, повідомив, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не оспорював факт керування ним автомобілем, зазначав, що постійно їздить в стані сп`яніння, намагався вмовити працівника поліції перевірити його дружину. 
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №531863 від 04 грудня 2025 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При врученні співробітником поліції  ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній відмовився його підписати.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей,виявлені працівниками поліції 04 грудня 2025 року у ОСОБА_1 в розумінні Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На відеозаписі зафіксовано те, що на законну вимогу працівника поліції, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Drager» або в найближчому сертифікованому медичному закладі категорично відмовився.
Вказаний відеозапис підтверджує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку тасвідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_5 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначає наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги Інструкції апеляційний суд відхиляє, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису.
З переглянутого відеозапису вбачається, що поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735.
Крім того, з відповідними скаргами на дії працівників поліції  ОСОБА_1 та його захисник адвокат Артем`єва Г.О. не звертались.
Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та під час оформлення матеріалів не оспорював факт керування ним автомобілем, а вказував, що постійно їздить в стані сп`яніння.
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи сторони захисту про те, що Вишгородська центральна районна лікарня не входить до переліку закладів охорони здоров`я, уповноважених на проведення відповідного огляду, оскільки вони не спростовують встановленого судом факту відмови від проходження огляду та самі по собі не свідчать про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта про те, що його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, адвокатом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року в частині в частині притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу серії ЕПР1 за №531863 від 04 грудня 2025 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Артем`євої Ганни Олегівни залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Артем`євої Ганни Олегівни залишити без задоволення, постанову Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній