ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/10668/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.08.2025 № 516о/с в частині призначення позивача поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та звільнення з посади помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з 02.09.2025;
- поновити позивача на посаді помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, з 02.09.2025;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не звільнення позивача зі служби в поліції з посади помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звільнити позивача зі служби в поліції з посади помічника чергового сектору поліцейської діяльності №1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з 02.09.2025.
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що наказом Національної поліції України від 23.06.2025 № 712, зокрема, було скорочено 8 посад в черговій частині сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Зазначає, що 03.07.2025 позивача було попереджено про можливе наступне звільнення зі служби в поліції, а 27.08.2025 ознайомлено з переліком вакантних посад ГУНП в Чернігівській області для заміщення, проте від всіх запропонованих посад відмовився. Вважає наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.08.2025 № 516о/с в частині призначення позивача поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки призначення позивача на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області відбулося в інтересах служби у відповідності до норм частини першої та восьмої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» до закінчення двох місячного строку, який тягне за собою застосування приписів статті 68 Закону України «Про Національну поліцію», тому твердження позивача про протиправність дій ГУНП в Чернігівській області в частині не звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» є необґрунтованими, а вимога зобов`язати відповідача звільнити позивача зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що з моменту незаконного переведення його на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебував на лікарняному, а з 22.09.2025 не виходив на службу, оскільки вважав наказ про переведення на цю посаду незаконним з моменту його прийняття, тому не зобов`язаний був працювати на посаді, на яку протиправно переведений. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач до 02.09.2025 проходив службу на посаді помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
Наказом Національної поліції України від 23.06.2025 № 721 посада помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області скорочена (а.с. 45). 
03.07.2025 позивача було ознайомлено зі скороченням посади у секторі поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у зв`язку зі зміною в штатах Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (а.с. 46).
27.08.2025 старшому сержанту поліції ОСОБА_1 , помічнику чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області було запропоновано вакантні посади в управліннях та відділах поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. В графі «Примітка згоден / не згоден» позивач заначив «не згоден» (а.с. 46-зворот).
Згідно копії витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (по особовому складу) від 28.08.2025 № 516 о/с ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини першої та частини восьмої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, звільнивши позивача з посади помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з 02.09.2025 (а.с. 10). 
Позивач вважаючи наказ відповідача в частині призначення на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області протиправним, а також протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не звільненні позивача зі служби в поліції на підставі пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
У відповідності до частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Положеннями частини третьої статті 59 Закону № 580-VIII передбачено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
В свою чергу, стаття 65 Закону № 580-VIII визначає порядок та підстави переміщення поліцейських.
Так, відповідно до частини першої статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Згідно частини другої статті 65 Закону № 580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Частиною сьомою статті 65 Закону № 580-VIII передбачено, що переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
За приписами частини восьмої статті 65 Закону № 580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (стаття 60 Закону № 580-VIII).
Наведені редакції частини восьмої статті 65 та статті 60 Закону № 580-VIII набули змін згідно із Законом від 15.03.2022 № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», який набрав чинності з 01.05.2022.
Аналіз наведених норм Закону України «Про Національну поліцію» свідчить про те, що поліцейський, зважаючи на особливий характер державної служби, зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника. 
Водночас, Закон № 580-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин містить умову регулювання відносин щодо проходження служби в поліції саме цим Законом.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.05.2023 у справі № 620/3663/19, яка підлягає обов`язковому застосуванню судами відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Доводи позивача про відсутність його згоди на переміщення, як підставу для скасування оскаржуваного наказу, суд не приймає до уваги, оскільки побажання поліцейського необхідне лише у випадку переміщення поліцейських на рівнозначні посади за ініціативою поліцейського (пункт 2 частини першої статті 65 Закону № 580-VIII) та при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону № 580-VIII). 
В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
За встановленими обставинами, необхідність призначення позивача на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області була обумовлена нагальною потребою належної організації роботи відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції штатний розпис, якого станом на 28.08.2025 року мав значний некомплект (по штату 49, не комплект 12 (25% від штатної чисельності), а саме: некомплект інспекторів та поліцейських з реагування патрульної поліції ВП № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області становив 4 одиниці (2 посади інспекторів та 2 посади поліцейських), що не дозволяло виконувати повноцінно та в повному об`ємі завдання, які покладені на поліцейських ВП № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського РВП ГУНП Чернігівській області.
Вказані обставини підтверджуються рапортом заступника начальника ГУНП підполковника поліції Віталія Сандула від 28.08.2025, довідкою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 27.10.2025 «Щодо штатної чисельності та некомплекту». 
Таким чином, переведення позивача на посаду було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг у відділенні поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції. 
Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду в іншу місцевість.
Також посада поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській є рівнозначною посаді помічника чергового сектору поліцейської діяльності поліції № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області, про що свідчить довідка Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 27.10.2025 «Щодо рівнозначності посад». 
При цьому, суд зазначає, що до спірних правовідносин не застосовуються правові висновки, яких дійшов Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 у справі № 320/4539/21, і на які посилається позивач, оскільки правовідносини, які розглядав Верховний Суд у справі № 320/4539/21, виникли до набрання чинності Законом № 2123-IX від 15.03.2022.
Враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи, а також надані докази, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.08.2025 № 516о/с в частині призначення позивача поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та звільнення з посади помічника чергового сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Семенівка) Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з 02.09.2025, є таким, що прийнятий у межах, спосіб та порядку, що визначені чинним законодавством, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача зі служби в поліції, зобов`язання відповідача звільнити позивача зі служби в поліції є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 28.08.2025 № 516о/с, відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні. 
Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 40108651) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11.09.2026. 

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ