РІШЕННЯ
Іменем України

09 вересня 2026 року | м. Чернігів | справа № 927/352/26

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О. за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу 
за позовом: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (код ЄДРПОУ 00100227), вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032
до відповідача: Акціонерного товариства “Чернігівобленерго” (код ЄДРПОУ 22815333), вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000
про стягнення 42 902 740,71 грн

за участю представників сторін:
від позивача: Шмирової О.М.;
від відповідача: Григор`єва О.М.

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
До Господарського суду Чернігівської області через підсистему “Електронний суд” надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до Акціонерного товариства “Чернігівобленерго” про стягнення 42902740,71 грн заборгованості за період грудень 2025 року - лютий 2026 року з яких: 42189816,26 грн сума основного боргу, 221618,01 грн 3% річних та 491306,44 грн інфляційних втрат.
Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0531-02041-ПП від 01.01.2024.
Ухвалою суду від 20.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.05.2026, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
Ухвала суду від 20.04.2026 доставлена до Електронних кабінетів позивача та відповідача 20.04.2026 о 12 год. 59 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Отже, в розумінні ст. 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
05.05.2026 відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив.
Так, відповідач посилається на те, що нарахування 3 % річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідальність у вигляді 3 % річних настає за невиконання саме існуючого грошового зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги НЕК «УКРЕНЕРГО» в частині стягнення 3% річних у сумі 57 637,47 грн за прострочення оплати планової вартості послуги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи. Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.
11.05.2026 позивачем подана відповідь на відзив, відповідно до якої останній стверджує, що позовні вимоги НЕК «УКРЕНЕРГО», в тому числі щодо стягнення 3% річних у сумі 57637,47 грн за прострочення поетапної оплати планової вартості, є правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства та судової практики.
Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.
18.05.2026 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких останній наполягає на тому, що нарахування НЕК «УКРЕНЕРГО» 3 % річних у сумі 57 637,47 грн за прострочення оплати планової вартості послуг є безпідставним, оскільки суперечить правовій природі грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).
Заперечення прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
19.05.2026 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 6266591,86 грн основної заборгованості.
Суд прийняв клопотання до розгляду та долучив до матеріалів справи.
20.05.2026 позивачем подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 6286005,90 грн основного бору та про повернення судового збору.
Суд прийняв клопотання до розгляду та долучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 20.05.2026 суд постановив протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 17.06.2026.
26.05.2026 позивачем подані додаткові письмові пояснення щодо розбіжності в сумі сплаченої відповідачем заборгованості відповідно до поданих сторонами заяв про закриття провадження у справі.
Суд долучив пояснення до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 17.06.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 15.07.2026.
У зв`язку із перебуванням судді Новик Т.О. в період з 06.07.2026 по 31.07.2026 у відпустці відповідно до наказу голови суду № 78 від 19.06.2026, судове засідання, призначене на 15 липня 2026 року на 11 год. 00 хв., не відбулося.
Ухвалою суду від 02.07.2026 сторони повідомлені про те, що судове засідання по розгляду справи по суті відбудеться 13.08.2026.
У судовому засіданні 13.08.2026 судом оголошена перерва до 26.08.2026.
13.08.2026 позивачем подана заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 77255,24 грн основного боргу.
Суд прийняв заяву до розгляду та долучив до матеріалів справи.
25.08.2026 відповідачем подані письмові пояснення щодо суми, сплаченої в рахунок погашення заборгованості за спірний період.
Суд долучив пояснення до матеріалів справи.
У судовому засіданні 26.08.2026 судом оголошено перерву до 03.09.2026.
Судове засідання, призначене на 03.09.2026 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Чернігівської області, у тому числі в м. Чернігові.
Ухвалою суду від 03.09.2026 сторони повідомлені про те, що судове засідання відбудеться 09.09.2026.
07.09.2026 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 42189816,26 грн боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору (сплатою суми боргу).
Суд прийняв клопотання до розгляду та долучив до матеріалів справи.
08.09.2026 позивачем подано клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 42189816,26 грн боргу за відсутності предмету спору (сплата відповідачем суми заборгованості) та про повернення позивачу за наслідками закриття провадження у справі в частині суми основного боргу сплачений ним судовий збір.
Суд прийняв клопотання до розгляду та долучив до матеріалів справи.
Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.
09.09.2026 у судовому засіданні проголошено скорочене рішення на підставі ст. 240 ГПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” є юридичною особою, що утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р “Про погодження перетворення державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” у приватне акціонерне товариство”.
Приватне акціонерне товариство “Укренерго” виконує функції оператора системи передачі (ОСП) - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 частини 1 статті 1 Закону України “Про ринок електричної енергії”).
Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, Закону України “Про ринок електричної енергії” та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом – НКРЕКП), від 14.03.2018 №309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 №1763) Національною енергетичною компанією “Укренерго” наказом №549 від 03.10.2023 було затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, умови якого набули чинності з 01.01.2024 року.
Наказом Національної енергетичної компанії “Укренерго” від 03.10.2023 № 549 затверджено умови Договору про надання послуг з передачі електричної енергії, які набирають чинності з 01.01.2024 із подальшими змінами в редакції наказу Національної енергетичної компанії “Укренерго” від 07.06.2024 № 343.
У зв`язку зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП від 29.07.2025 № 1144 та від 16.09.2025 № 1462, Наказом НЕК «УКРЕНЕРГО» від 06.08.2025 № 625 та Наказом від 29.12.2025 № 1019 затверджені нові умови договору, які розміщеного на сайті НЕК «Укренерго» (редакція, що розповсюджує свою дію на спірний період).
Акціонерним товариством “Чернігівобленерго” подано заяву-приєднання до умов Договору про надання послуг з передачі електричної енергії, який є публічним договором приєднання.
Листом Національної енергетичної компанії “Укренерго” №01/53339 від 18.10.2023 Акціонерне товариство “Чернігівобленерго” повідомлене про укладення Договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0531-02041-ПП, дата акцептування 01.01.2024.
Таким чином, 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством “Національна енергетична компанія “Укренерго” та Акціонерним товариством “Чернігівобленерго” укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0531-02041-ПП.
Відповідно до п. 1.1 Договору він є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов Договору згідно із заявою-приєднання, що є додатком № 1 до Договору. 
За умовами п. 2.1 Договору оператор системи передачі (далі – ОСП) безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов Договору.
Згідно із п. 4.1 Договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії (який включає в себе тарифну складову на виконання спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії) та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Відповідно до п. 4.2 Договору при розрахунку вартості наданої послуги застосовується для інших користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств “зеленої” електрометалургії).
Ціна Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік (п. 4.3 Договору). 
За умовами п. 5.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий та фактичний обсяг послуги.
Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі (далі – КСП) на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП.
Згідно з п. 6.1 Договору розрахунковим періодом є 1 календарний місяць. 
Відповідно до умов п. 6.2 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів та розрахунків:
1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до п. 6.4 Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно) на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники Акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Згідно із п. 6.5 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. 
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання. Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в акті коригування. 
Пунктом 6.6 Договору визначено, що у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по Договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів). 
За наявності заборгованості за Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача. 
Відповідно до п. 9.3 Договору користувач зобов`язується: підписувати зі свого боку акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати їх ОСП; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.
Згідно із п. 10.1 Договору ОСП щокварталу оформляє акт звірки розрахунків наданої послуги та в строк до 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом, відповідно до форми, наведеної у додатку № 3 до Договору, надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані зі своєї сторони. 
Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує та повертає один примірник ОСП. 
Відповідно до п. 10.3 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та /або реєстрацією вхідної кореспонденції; Електронний документ, який направляється стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу “Доставлено” у Сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією із сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Пунктом 10.4 Договору визначено, що будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання Договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акту приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).
За умовами п. 10.7 Договору Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).
Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної у повідомленні ОСП і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання (п. 14.1 Договору).
Договір та додатки до нього вважаються укладеними з дати, зазначеної в листі-повідомленні про приєднання до Договору (п. 16.1 Договору). 
Так, у період з грудня 2025 року по лютий 2026 року (з урахуванням коригувань) на виконання умов Договору позивач надав послуги з передачі електроенергії, а відповідач прийняв дані послуги на загальну суму 53822739,65 грн на підставі актів приймання-передачі послуги, актів коригування, а саме:
- акта приймання-передачі Послуги № ПРА-0014849 за грудень 2025 року від 31.12.2025 на суму 17 804 840,22 грн;
- акта приймання-передачі Послуги № ПРА-0015536 за січень 2026 року від 31.01.2026 на суму 19 036 203,29 грн;
- акта приймання-передачі Послуги № ПРА-0016312 за лютий 2026 року від 28.02.2026 року на суму 16 887 021,11 грн.
- акта коригування № ПРА_К-0013448 від 02.01.2026 року до Акту приймання- передачі Послуги № ПРА-0013496 від 31.10.2025 р. на збільшення 35 870,62 грн;
- акта коригування № ПРА_К-0013671 від 06.02.2026 року до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0011001 від 30.06.2025 р. (з урахуванням акту коригування № ПРА_К-0011395 від 03.09.2025 р.) на суму збільшення 52 216,61 грн;
- акта коригування № ПРА_К-0013763 від 09.02.2026 року до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0014178 від 30.11.2025 р. на збільшення 6 587,80 грн.
Акти підписані сторонами без зауважень і заперечень.
Позивачем відповідачу виставлялись відповідні рахунки на оплату.
Відповідно до платіжної інструкції № 4408253 від 31.12.2025 відповідачем сплачено 11632923,39 грн в рахунок оплати вартості послуги з передачі електричної енергії за грудень 2025 року.
Станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача склала 42189816,26 грн.
Після звернення позивача до суду відповідачем на підставі платіжних інструкцій № 3564213 від 15.05.2026 на суму 6286005,90 грн, № 3583224 від 31.08.2026 на суму 16887021,11 грн, №3583223 від 31.08.2026 на суму 19038242,75 грн сплачено решту заборгованості в сумі 42189816,26 грн.
За порушення строків оплати вартості послуг (з урахуванням коригувань), отриманих у періоді з грудня 2025 року по лютий 2026 року, позивачем пред`явлені до стягнення 3% річних та інфляційні нарахування у порядку ст. 625 ЦК України.
Так, позивачем пред`явлено до стягнення 221618,01 грн 3% річних за період з 19.12.2025 по 10.04.2026 та 491306,44 грн інфляційних нарахувань за період з лютого 2026 року по березень 2026 року (з урахуванням строків виконання зобов`язань по оплаті вартості послуг по кожному з актів окремо та часткових оплат).
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Укладений внаслідок акцептування заяви – приєднання до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків.
Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання, а правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір енергопостачання.
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За п. 8 частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконане належним чином.
За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачені, викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.
Матеріалами справи підтверджено, що за спірний період з грудня 2025 року по лютий 2026 року (з урахуванням коригувань) відповідачем отримано послуги з передачі електроенергії на загальну суму 53822739,65 грн, що підтверджується Актами приймання передачі послуги № ПРА-0014849 за грудень 2025 року від 31.12.2025,№ ПРА-0015536 за січень 2026 року від 31.01.2026, № ПРА-0016312 за лютий 2026 року від 28.02.2026, Актами коригування № ПРА_К-0013448 від 02.01.2026 до Акту приймання- передачі Послуги № ПРА-0013496 від 31.10.2025, № ПРА_К-0013671 від 06.02.2026 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0011001 від 30.06.2025 (з урахуванням акту коригування № ПРА_К-0011395 від 03.09.2025), № ПРА_К-0013763 від 09.02.2026 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0014178 від 30.11.2025.
Акти підписані сторонами без зауважень і заперечень.
З урахуванням часткової оплати в сумі 11632923,39 грн в рахунок оплати вартості послуги з передачі електричної енергії за грудень 2025 року, здійсненої відповідачем 31.12.2025 платіжною інструкцією № 4408253, заборгованість останнього станом на день звернення до суд становила 42189816,26 грн.
В процесі розгляду справи відповідач заборгованість в сумі 42189816,26 грн оплатив, що підтверджується платіжними інструкціями № 3564213 від 15.05.2026, № 3583224 від 31.08.2026, №3583223 від 31.08.2026.
Відповідно до п. 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження в справі якщо відсутній предмет спору.
З огляду на те, що відповідач після відкриття провадження повністю погасив борг за надані послуги в період з грудня 2025 року по лютий 2026 року в сумі 42189816,26 грн, суд доходить висновку про відсутність спору в цій частині позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 частини 1 статті 231 ГПК України.
З огляду на вищевикладене, заявлені клопотання позивача та відповідача про закриття провадження у справі підлягають задоволенню.
У разі закриття провадження в справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина 3 статті 231 цього Кодексу).
З огляду на те, що вартість послуг, отриманих за вищевказаними актами була здійснена відповідачем з порушенням строків оплати, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 221618,01 грн 3% річних за період з 19.12.2025 по 10.04.2026 та 491306,44 грн інфляційних нарахувань за період з лютого 2026 року по березень 2026 року (з урахуванням строків виконання зобов`язань по оплаті вартості послуг по кожному з актів окремо та часткових оплат).
Судом здійснено перевірку заявлених до стягнення сум інфляційних нарахувань та встановлено, що останні становлять 491916,24 грн
Суд зазначає, що при здійсненні розрахунку інфляційних нарахувань за актом коригування № ПРА_К-0013448 від 02.01.2026 позивачем вірно проведено нарахування інфляційних нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання (які складають 609,80 грн), але, при цьому, при визначенні остаточної суми інфляційних нарахувань за визначений період (лютий 2026 року-березень 2026 року) позивачем не включено дану суму до загальної суми і зафіксовано суму 491306,44 грн, замість 491916,24 грн (яка є арифметично правильною).
Відповідно до статей 14, 237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Відтак, вимоги позивача про стягнення 491306,44 грн інфляційних нарахувань є правомірними.
Судом здійснено перевірку заявлених до стягнення 3% річних та встановлено, що останні нараховані позивачем правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства і умов договору, тому підлягають задоволенню. 
При здійсненні перевірки заявлених сум 3% річних та інфляційних судом враховано таке.
При розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.08.2022 року у справі № 912/1941/21.
Отже, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.
Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21 та Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21, від 04.07.2023 у справі №910/10061/22, 23.11.2023 у справі №925/654/22, постанові КГС ВС від 25.09.2024 у справі № 910/17252/23.
Посилання відповідача на висновки Верховного Суду в постанові від 28.01.2026 у справі №918/177/25 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, не підлягають врахуванню, оскільки зазначена судова практика є нерелевантною до спірних правовідносин, з огляду на відмінний предмет спору та підстави розглядуваного питання.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.03.2026 у справі № 914/2625/23 підтвердив, що вирішення питання про існування у користувача зобов`язання з оплати планових i фактичних обсягів послуги з передачі електричної енергії у визначений строк залежить безпосередньо від конкретно погоджених сторонами умов договору.
Відтак суд відхиляє доводи відповідача про відсутність правових підстав для нарахування 3% річних за невиконання зобов`язань зі сплати планових платежів.
Водночас суд зауважує, що контррозрахунку сум 3% річних відповідачем не надано.
Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.
Отже змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Водночас, відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача та підтверджених матеріалами справи обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.
З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укрненерго» в частині стягнення з Акціонерного товариства “Чернігівобленерго” 221 618,01 грн 3% річних, 491 306,44 грн інфляційних нарахувань є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат. 
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення позову, судовий збір в сумі 8555,09 грн покладається на відповідача.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі суд вирішує питання про повернення судового збору з бюджету.
Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір” обумовлено, що закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) є підставою для повернення суми сплаченого судового збору за клопотанням сторони, яка його сплатила, за ухвалою суду.
Позивачем у заяві від 08.09.2026 заявлено клопотання про повернення останньому за наслідками закриття провадження у справі в частині суми основного збору сплачений ним судовий збір.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
З урахуванням заявлених позовних вимог (42902740,71 грн), а також застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору на підставі частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки позов подано до суду в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», розмір судового збору, який підлягав сплаті за розгляд даного позову, становив 514832,89 грн (42902740,71 грн х 1,5% х 0,8 = 514832,89 грн).
Позивачем відповідно до платіжної інструкції № AU.GV-9637 від 14.04.2026 було сплачено 514832,89 грн судового збору за розгляд даного позову.
Враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за вимогою про стягнення бору в сумі 42189816,26 грн становив відповідно 506277,80 грн, який і підлягає поверненню з Державного бюджету Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 42 189 816,26 грн боргу за відсутністю предмету спору.
3. Стягнути з Акціонерного товариства “Чернігівобленерго” (код ЄДРПОУ 22815333, вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (код ЄДРПОУ 00100227, вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032) 221 618,01 грн 3% річних, 491 306,44 грн інфляційних нарахувань, 8555,09 грн судового збору. 
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5. Повернути Приватному акціонерному товариству “Національна енергетична компанія “Укренерго” (код ЄДРПОУ 00100227), вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032) з Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22030101) судовий збір в сумі 506277,80 грн, сплачений платіжною інструкцією № AU.GV-9637 від 14.04.2026.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 16.09.2026.

Суддя Т.О.Новик