Справа № 761/15997/26
Провадження №1-кп/761/3725/2026

В И Р О К
Іменем України

17 червня 2026 року, Шевченківський районний суд міста Києва у складі 
головуючої судді - ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12026100100000620 від 16.03.2026 відносно
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 01.04.2026 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 13.03.2026 приблизно о 22 год. 30 хв., тобто в період дії воєнного стану, запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб та який неодноразово продовжувався, останній раз продовжено Законом України від 14.01.2026 №4747-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 12.01.2026 №40/2026» з 05 год. 30 хв. 03.02.2026 строком на 90 діб, перебуваючи у приміщенні «АТБ», що по вул. Богдана Гаврилишина, 6, помітив раніше не знайому йому ОСОБА_5 у якої при собі знаходився мобільний телефон «Россо» моделі «М6 Pro». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, яке належить ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_3 , 13.03.2026 приблизно о 21 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Б. Гаврилишина, 6, запропонував провести ОСОБА_5 до місця її проживання. В подальшому, 13.03.2026, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Провіантська 17, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, перебуваючи разом з ОСОБА_5 біля вхідних дверей до її квартири АДРЕСА_2 , що на 4 поверсі вищевказаного будинку, таємно дістав з кишені пальто ОСОБА_5 її мобільний телефон «Россо» моделі «М6 Pro», з об`ємом пам`яті 12/512 Гб, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вартістю 6350 (шість тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.
Відразу після цього, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 6350 (шість тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.
Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення злочину та мотивів, розміру завданої шкоди, та інших обставин вчинення злочину. Вказав, що він 13.03.2026 приблизно о 22 годині пішов до магазину з метою купити собі продукти харчування, в цей час він побачив у магазині потерпілу з якою він познайомився, та придбав їй кілограм яблук, та запропонував провести її до дому, на що потерпіла погодилася, перебуваючи у під`їзді біля її квартиру побачив в кармані потерпілої мобільний телефон, який вирішив викрасти, в подальшому це телефон дві доби перебував у нього в дома, тому що, у разі зустрічі з потерпілою планував його їй повернути, однак потім поїхав на Лівий берег міста Києва де продав його. Потерпілій не повернув мобільний телефон, оскільки не пам`ятав де вона проживає, бо коли проводив її то була темна пора доби, а тому не запам`ятав. В подальшому, як до нього прийшли працівники поліції, він їм повідомив де перебуває телефон і він був повернутий потерпілій. Причини свого вчинку пояснити не зміг, зазначив, що щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що всі учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ніким не оспорюються.
Отже, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, не одружений, працевлаштований хоча не офіційно, характеризується позитивно, раніше судимий 01.04.2026 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, який працевлаштований хоч і не офіційно, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, думку потерпілої, яка в своїй заяві зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, за якою визнав його винуватим, із застосуванням вимог ст. 75 КК України.
Крім того, суд також враховує, що ОСОБА_3 вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.04.2026 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.
Злочин, за який ОСОБА_3 засуджується даним вироком, він скоїв до винесення вищезазначеного вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 01.04.2026, а тому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним при визначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.04.2026, більш суворим, призначеним даним вироком.
При цьому, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який щиро розкаявся, його вік, процесуальну поведінку та негативне ставлення до скоєного, позицію потерпілої, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, що сприятиме досягнення мети покарання, покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи. Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.
У підсумку це покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався. 
Цивільний позов не заявлено. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
У кримінальному проваджені наявні процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи №СЕ-19/111-26/16543-ТВ від 27.03.2026 в розмірі 2228 грн. 50 коп., вказану суму суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_3  в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.04.2026, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно визначити  ОСОБА_3  покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_3  в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: 
-DVD-R диски з відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження;
-мобільний телефон марки Россо» моделі «М6 Pro», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який повернутий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи №СЕ-19/111-26/16543-ТВ від 27.03.2026 в розмірі 2228 грн. 50 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1