ун. № 2608/12074/12

пр. № 2/759/461/13 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді - Макаренко В.В.,
при секретарі - Кузьменко М.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах ОСОБА_1 до Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації, третя особа: служба у справах дітей Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації про примусове виконання обов`язку в натурі,-

в с т а н о в и в :

Заступник прокурора міста Києва в інтересах ОСОБА_1 17 липня 2012 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації, третя особа: служба у справах дітей Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації про зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік до списків позачергового забезпечення житлом дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування., посилаючись на те, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06 березня 1999 року по березень 2003 року проживала у тітки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , остання була призначена опікуном. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 грудня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавлені батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , у зв`язку з чим остання набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування, згідно з розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 27 лютого 2003 року №297 ОСОБА_1 була влаштована до спеціального загальноосвітнього дитячого будинку «Малятко» та перебуває на первинному обліку у Службі у справах дітей Святошинської райдержадміністрації. Згідно розпорядження від 30 грудня 2008 року №1995 «Про внесення доповнень до розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.11.2002 №2059, від 27.02.2003 №297, від 08.10.2004 № 1752» Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація взяла на себе зобов`язання забезпечити ОСОБА_1 житлом після повернення з державного закладу, проте адміністрація не виконала взяті на себе зобов`язання, про що Прокуратурою м. Києва внесено подання щодо усунення порушень вимог житлового законодавства, але вказане подання відповідачем безпідставно відхилено, чим порушуються житлові права неповнолітньої ОСОБА_5 - як дитини, позбавленої батьківського піклування. 
Одночасно з викладеним, прокурор вказувала на ту обставину, що місцем походження дитини є її місце проживання з 06 березня 1999 року по березень 2003 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки місце перебування її біологічних батьків невідомо, а тому місцем походження ОСОБА_5 - як дитини, позбавленої батьківського піклування, слід вважати місце, де дитину виявлено, а саме: АДРЕСА_1 , а також враховуючи відсутність у ОСОБА_5 житла, остання після досягнення 16 років має право на зарахування її на квартирний облік Святошинського району м. Києва до списків позачергового забезпечення за категорією осіб, що повернулися з дитячих будинків.
Прокурор підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечувала, надала відповідні письмові заперечення, звертала суду увагу на те, що місцем походження дитини є її місце народження, а саме смт. Бородянка Бородянського району Київської області, оскільки там проживали її батьки, там вона перебувала в будинку дитини до встановлення опіки, що встановлено рішенням суду від 23.12.2002 про позбавлення батьківських прав, а тому відсутні правові підстави для зарахування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартирний облік у Святошинському районі міста Києва до списків позачергового надання жилих приміщень як дитини, позбавленої батьківського піклування, а також вказувала на ту обставину, що рішенням Київської міської ради від 09 вересня 2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» з 31 жовтня 2010 року районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи припинено шляхом ліквідації, в тому числі і Святошинську районну у місті Києві раду та її виконавчий орган - Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію, яким визначено порядок та строки ліквідації адміністрації без зазначення її правонаступника, в зв`язку з чим Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація не є правонаступником Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, на підставі чого просила в позові відмовити.
Представник служби у справах дітей Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації просила постановити рішення на користь неповнолітньої. 
Суд досліджуючи докази, аналізуючи наведені обставини, оцінюючи їх в сукупності, бере до уваги наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 25 лютого 1999 року № 244 про призначення опіки над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться в Київському обласному будинку дитини, призначити гр. ОСОБА_2 опікуном над неповнолітньою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 71). 
Актами про обстеження житлово-побутових умов неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 від 04 березня 2002 року № 608 та від 18 серпня 2002 року встановлено, що гр. ОСОБА_2 сумлінно виконує свої опікунські обов`язки (а.с. 6-7).
Відповідно до ч. 3 ст.63 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 грудня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавлені батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5 (а. с. 9).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування, опіку над дитиною, ОСОБА_1 , встановлено з 25 лютого 1999 року.
Частиною 4 ст. 39 ЖК Української РСР діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Згідно з абзацом шістнадцять, сімнадцять ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: місце походження дитини-сироти і дитини, позбавленої батьківського піклування, - місце проживання або перебування її біологічних батьків на момент їх смерті або виникнення обставин, що призвели до позбавлення дитини батьківського піклування. У разі, якщо батьки та їх місце проживання чи перебування невідомі, місцем походження дитини визначається місце, де дитину знайшли, або місце розташування медичного закладу, де дитину залишили; місце проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - місцезнаходження закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, жиле приміщення дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім`ї, опікунів або піклувальників, житло, в якому дитина проживає, інше житло;
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.
Згідно з абзацом п`ятим п. 15 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, діти -сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Здійснюючи нормативно-правовий аналіз вказаних норм, суд доходить до висновку, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік за місцем їх походження, тобто народження, або проживання до встановлення опіки.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги безпідставними, виходячи з наступного.
Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бородянка, Бородянського району, Київської області (а.с. 51).
Згідно листа центральної районної лікарні від 08 листопада 2011 року № 01-03-982 мати залишила дитину, ОСОБА_1 , в пологовому будинку, написала відмову, дитина знаходилась в пологовому будинку до 24 січня 1995 року, мати дитиною не цікавилась, 24 січня 1996 року дитину переведено в будинок дитини м. Боярка (а.с. 52).
З листа управління охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації вбачається, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашня адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 74).
Із заяви гр. ОСОБА_6 від 20 червня 1996 року Головному лікарю Київського обласного будинку дитини про надання дозволу на побачення з дитиною – ОСОБА_1 , що мати дитини залишила дитину в пологовому будинку м. Бородянки, а неповнолітня перебуває в Київському обласному будинку дитини (а.с. 72).
Згідно листа служби в справах неповнолітніх Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 28 червня 1996 року № 34 Головному лікарю Київського обласного будинку дитини ОСОБА_7 , служба надає дозвіл гр. ОСОБА_6 на побачення з неповнолітньою, яка знаходиться в Київському обласному будинку дитини (а.с. 73).
Із Розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації від 25 лютого 1999 року № 244 про призначення опіки над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання знаходиться в Київському обласному будинку дитини (а.с. 71).
Листом комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 19 листопада 2012 року № 551 суд повідомлено, що копії документів зберігаються в особистій справі дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в архіві будинку дитини (а.с. 70).
Отже, з досліджених судом доказів, вбачається, що місцем походження дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є с. Бородянка, Бородянського району, Київської області, а місце проживання до встановлення опіки, а саме до 25 лютого 1999 року є комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», який знаходиться в Київській обл., м. Боярка, вул. Хрещатик, 111.
Крім того, посилання прокурора на те, що розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 30 грудня 2008 року №1995 «Про внесення доповнень до розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.11.2002 № 2059, від 27 лютого 2003 № 297, від 08 жовтня 2004 року №1752» (а.с. 5), Святошинська райдержадміністрація взяла на себе зобов`язання забезпечити ОСОБА_1 житлом після повернення з державного закладу, судом не приймаються до уваги, оскільки згідно з рішенням Київської міської ради від 09 вересня 2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» з 31 жовтня 2010 року районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи припинено шляхом ліквідації, в тому числі і Святошинську районну у місті Києві раду та її виконавчий орган - Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію, яким визначено порядок та строки ліквідації адміністрації без зазначення її правонаступника.
Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2010 року №787 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09 вересня 2010 року №7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» з 31 жовтня 2010 рокуутворено у районах міста Києва районні в місті Києві державні адміністрації, підпорядковані Київській міській державній адміністрації.
Отже, вказаним рішенням та розпорядженням Київської міської ради не передбачено правонаступництва Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації – Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією, а тому зобов`язання, щодо забезпечення ОСОБА_1 житлом після повернення з державного закладу не перейшло до відповідача.
Також, відповідно до п. 64 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі коли у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, після досягнення дитиною 16-річного віку служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини з урахуванням її бажання подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органові міської, районної у місті, сільської, селищної ради документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Прокурором та представником служби у справах дітей Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації не надали суду належних доказів, щодо наявності бажання для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов у неповнолітньої ОСОБА_1 . 
Одночасно з викладеним, суд вказує на те, що рішення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про забезпечення ОСОБА_1 житлом після повернення з державного закладу прийнято в межах дискреційних повноважень державного органу, що є правом, а не обов`язком, обов`язок, щодо забезпечення дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі відсутності у неї житла, житловим приміщенням згідно з законом покладається на районну, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчий орган міської, районної у місті, сільської, селищної ради за місцем походження або проживання дитини до призначення опіки.
Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов`язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за даним органом, які він застосовує на власний розсуд. 
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Підсумовуючи викладене, враховуючи, що місце походження неповнолітньої ОСОБА_1 , а саме місце народження та проживання до встановлення опіки є Київська область, а не Святошинський район м. Києва, зважаючи, що позивачем не надано доказів про бажання неповнолітньої взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов саме в м. Києві, з огляду на те, що Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію ліквідовано, а правонаступник відсутній, а тому обов`язок із забезпечення ОСОБА_1 житлом після повернення з державного закладу не перейшов до відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 39 ЖК Української РСР, ст.ст. 1, 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 63, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову заступника прокурора міста Києва в інтересах ОСОБА_1 до Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації, третя особа: служба у справах дітей Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації про примусове виконання обов`язку в натурі – відмовити в повному обсязі.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ: