Справа № 296/14660/25
2-а/296/13/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2026 року | м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення, -
встановив:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грабовський Дмитро Олександрович, звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6331797 від 12.12.2025, якою ОСОБА_1 , було притягнута до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок);
- стягнути з відповідача понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12 грудня 2025 року поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській обл., капітаном поліції Опанасюком С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6331797, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн. У вищевказаній постанові зазначено, що 12.12.2025 о 18 год 21 хв. вулиця Нескорених, 7, позивач здійснив рух т.з. з не увімкненим ближнім світлом фар в темну пору доби, в нього відсутній страховий поліс цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.19.1.а. ПДР – порушення водієм ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору доби в умовах недостатньої видимості. Позивач вважає постанову неправомірною, оскільки: ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що ближнє світло у його автомобіля вмикається автоматично та він не мав би можливості здійснювати рух у темну пору доби без ввімкнених фар; в оскаржувальній постанові не зазначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення та місце розгляду справи, так як в графі «Місце розгляду справи» зазначено: Житомирська, Житомирський, вулиця Нескорених, 7, а в графі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено: дату, час та вулицю, без населеного пункту; графа 7 даної постанови, а саме «До постанови додаються» взагалі не зазначено жодного доказу провини позивача; поліцейський порушив права позивача, передбачені ст.268 КУпАП та порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
16 січня 2026 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області – Яремчука Олександра Володимировича надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6331797 від 12.12.2025 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, цей факт підтверджується матеріалами справи. Переглядом відеозапису із відео-реєстратора службового автомобіля установлено, що: на відео зафіксовано рух автомобіля марки «Volkswagen Toureg», номерний знак НОМЕР_1 та його подальшу зупинку на вимогу працівників поліції; поліцейський повідомив водію про причину зупинки та суть скоєного ним адміністративного правопорушення; працівник поліції ознайомив позивача зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також роз`яснив порядок сплати штрафу та оскарження постанови; позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, тому не був обмежений у своїх правах та обов`язках, про що поставив власний підпис у оскаржуваній постанові. Будь яких клопотань у ході винесення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв.
Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Cудом встановлено, що 12 грудня 2025 року поліцейським Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Опанасюком С.В. було винесено постанову серії ЕНА №6331797 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Згідно змісту вищевказаної постанови, 12.12.2025 о 18 годині 21 хвилин, по вул. Нескорених, 7, ОСОБА_1 здійснив рух транспортним засобом Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_1 з не увімкненим ближнім світлом фар в темну пору доби, відсутній страховий поліс цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.19.1.а. ПДР.
Не погоджуючись з постановою серії ЕНА №6331797 від 12.12.2025, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом положень ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист встановленим шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом пункту 19.1.а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах — фари ближнього (дальнього) світла.
Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі ч.2 ст.122 КУпАП.
За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а).
Так, з досліджених судом відеозаписів, наявних на оптичному диску, що доданий до відзиву на позовну заяву представником відповідача, зафіксовано 12.12.2025 о 18:20 рух автомобіля марки «Volkswagen Toureg», номерний знак НОМЕР_1 та його зупинку по вул.Нескорених 7 на вимогу працівників поліції. Поліцейським було повідомлено водію ОСОБА_1 причину зупинки, роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, клопотань від водія не надходило. 
При цьому, на відеозаписі (відеофайл 016f097457bb2f57092b50b9d1f52678) з 18:24:12 по 18:24:22 ОСОБА_1 самостійно визнав правопорушення, а саме, що рухався на транспортному засобі у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.
Постанова серії ЕНА №6331797 від 12.12.2025 містить всі необхідні реквізити, передбачені ст.283 КУпАП, в тому числі і відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, скоєного позивачем.
Отже, твердження позивача про порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушення його прав є недоведеним.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов висновку, що належними та достатніми доказами підтверджено факт порушення ОСОБА_1 п.19.1.а. ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а отже у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ухвалив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (м. Житомир, Старий бульвар, 5/37, код ЄДРПОУ 40108625) про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 31.07.2026. 

Cуддя М. В. Петровська