Справа № 538/1112/26 
Провадження № 1-кп/538/161/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурораОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження № 12026170560000131 від 26.02.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх осіб, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
в с т а н о в и в:
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 , за участю свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн). В угоді про визнання винуватості вказано, що під час досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5322680400:00:003:0601, розташована поблизу с.Вишеньки Миргородського району Полтавської області, належить до полезахисних лісових смуг та перебуває у комунальній власності Лохвицької міської ради. Вказані полезахисні лісові смуги відповідно до ст.4 Лісового кодексу України, а також Постанови КМУ №733 від 16.05.2007 «Про затвердження Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних
лісових ділянок» належать до лісового фонду України та є захисними лісовими насадженнями у розумінні диспозиції ст. 246 КК України. 25.02.2026 року, у денний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 знаходився поблизу вказаної полезахисної лісової смуги на автомобілі марки «ЗИЛ-157», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Перебуваючи на місці, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев з метою використання деревини для власних потреб. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, всупереч вимогам ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №761 від 23.05.2007, не маючи спеціального дозволу на використання лісових ресурсів — лісорубного квитка чи ордера, за допомогою ручних знарядь для рубки дерев здійснив незаконну порубку одного сироростучого дерева породи «Дуб» із діаметром пня біля шийки кореня 47 см та двох сухостійних дерев породи «Берест» із діаметрами пнів біля шийки кореня 96 см та 42 см, шляхом повного відокремлення стовбурів дерев від коренів до ступеня припинення росту. 
У подальшому ОСОБА_4 розділив стовбури вказаних дерев на частини та завантажив незаконно добуту деревину до кузова автомобіля марки «ЗИЛ- 157», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому здійснював її перевезення. Того ж дня, під час руху поблизу с. Вишеньки Миргородського району Полтавської області транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які виявили у кузові автомобіля незаконно добуту деревину, у зв`язку із чим протиправні дії останнього були припинені. Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев у полезахисній лісовій смузі, державі в особі Лохвицької міської ради спричинено істотну шкоду на загальну суму 40 517 гривень 08 копійок.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконній порубці дерева у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, та перевезенні незаконно зрубаних дерев, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.246 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив про добровільність укладення угоди про визнання винуватості, за умовами якої він повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і погоджується на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім цього, ОСОБА_4 вказав, що він розуміє права, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, а також характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. 
Також ОСОБА_4 пояснив, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення вказані в обвинувальному акті; просив її затвердити.
Захисник в судовому засіданні вважав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена.
Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374, 468-475 КПК України, суд, 
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2026 року між прокурором Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , а саме в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Гадяцького районного суду від 02.03.2026, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
-спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗИЛ» моделі «157», зеленого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , (ідентифікаційний номер ТЗ 157081019), власником якого значиться ОСОБА_6 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього;
- порубану деревину загальним об`ємом близько 5 кубічних метра, що знаходиться на території ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Миргородський район, м.Лохвиця, вул.Гоголя, 19, предати КП "Добробут-Сервіс" Лохвицької міської ради; 
-колун з металевою робочою частиною та дерев`яним держаком, довжиною приблизно 69 см., колун з металевою робочою частиною та дерев`яним держаком, довжиною приблизно 74 см, бензопилу марки «Nowa Р15031 МS», два тупора, чотири шини до бензопил, п`ятнадцять цепків до шин, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Гоголя, 19, м. Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області, підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави, 
-бензопилу марки «Sthil ms170» та бензопилу марки «Sthil ms260», які передані на зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому.
- три ТТН, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Гоголя, 19, м. Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області, знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького      
районного суду       ОСОБА_8