П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 479/1774/25	

Перша інстанція суддя Репушевська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 березня 2026 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги Головному управлінню Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6325111 від 11 грудня 2025 року.
Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 березня 2026 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивача у межах спірних правовідносин правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за наслідком виявлення факту вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
При цьому, апелянт зазначає, що ним належним чином доведено правомірність оскаржуваної постанови та не порушено процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 грудня 2025 року інспектором СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області майором поліції Ткачуком О.О. винесено постанову серії ЕНА № 6325111 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу, у розмірі 1190 грн за те, що ОСОБА_1 11 грудня 2025 року о 18.23 год. в с-ще Саврань по вул. Мар`янівська, керував автомобілем, д.н.з. – НОМЕР_1 , в темну пору доби, в якому був недостатньо освітлений номерний знак, що не дає змоги визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України. 
Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної постанови, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є постанова Головного управління Національної поліції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6325111 від 11 грудня 2025 року.
Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
В даному випадку, суб`єктом владних повноважень встановлено, що позивач керував автомобілем у темну пору доби, на якому номерний знак був недостатньо освітлений, що не дає змоги визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, чим порушив п. 2.9 ПДР (керування транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим).
В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги у даній справі, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що суб`єктом владних повноважень не доведено факту порушення позивачем ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме не доведено факт недостатньої освітленості номерного знаку автомобіля.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, а також надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, на виконання обов`язку доведення правомірності своїх рішень, суб`єктом владних повноважень надано до суду першої інстанції відеоматеріали з нагрудних камер та рапорти з поясненнями поліцейських (Ткачука О.О., ОСОБА_2 ).
З наданих відеоматеріалів чітко вбачається, що номерний знак автомобіля позивача не був освітлений у темну пору доби, а тому колегія суддів вважає підтвердженими доводи патрульної поліції про порушення позивачем пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху. 
З іншого боку, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що поліцейськими не перевірялась можливість визначення символів номерного знака в автомобілі позивача з відстані 20 м, так як сам факт неосвітленості номерного знака є порушенням вимог пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що перевірка можливості ідентифікації символів номерного знака з відстані 20 м необхідна лише при визначенні ступеня забруднення номерного знака транспортного засобу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за наслідком розгляду даної справи не спростовано висновків суб`єкта владних повноважень про вчинення позивачем спірного порушення.
При цьому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів вважає за доцільне скасувати оскаржуване рішення та прийняти у справі нове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги у даній справі.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Скасувати рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 березня 2026 року, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян