ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/1919/26
Провадження № 33/820/688/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. за участю секретаря судового засідання Романової А.В.
захисника Трофимової Г.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного судуХмельницької області від 22 липня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 03.07.2026 о 22 год. 18 хв. в м. Славута, вул. Івана Франка, буд. 8, ОСОБА_1 керувала тз MITSUBISHI OUTLANDER (н.з. НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 905151, чим порушила п.2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Славутського міськрайонного судуХмельницької області від 22 липня 2026 року ОСОБА_1 визнановинною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Славутського міськрайонного судуХмельницької області від 22 липня 2026 року і закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки суд не встановив поза розумним сумнівом факт керування транспортним засобом саме нею, не перевірив належність та достовірність відеозаписів, не надав належної оцінки тому, що поліцейські безпосередньо не бачили рух автомобіля, а також формально визнав відмовою поведінку особи, яка пояснювала неможливість залишити транспортний засіб у темну пору доби безпечним чином.
Зауважує, що поліцейські, які складали протокол, не зупиняли автомобіль під її керуванням, не бачили його руху та прибули вже після припинення руху транспортного засобу. Крім того, саме по собі перебування її біля автомобіля після припинення руху не є безумовним доказом того, що вона керувала ним у момент, зазначений у протоколі. 
Зазначає, що факт наявності файлу на диску не доводить його належність конкретній події. Для використання відеозапису суд мав перевірити джерело походження, дату і час створення, безперервність, відсутність монтажу, відповідність номерного знака, можливість ідентифікувати особу водія до моменту зупинки, а також зв`язок між зображенням руху автомобіля та нею.
Посилається на те, що в постанові відсутній повний опис відеозапису, не зазначено назви файлів, тривалість, формат, дату створення, технічний пристрій, з якого їх скопійовано, особу, яка здійснювала копіювання, та спосіб забезпечення цілісності. Не встановлено також, чи є диск первинним носієм або копією, чи відповідають дані записи даті 03.07.2026 року і чи охоплюють вони весь період від початку спостереження до оформлення матеріалів.
Вважає, що поліцейські мали з`ясувати, чи готова особа пройти огляд після вирішення питання безпечного розміщення автомобіля, запропонувати реальний спосіб забезпечення його збереження, викликати тверезого водія, евакуатор або іншим чином усунути перешкоду. Формальне повторення пропозиції без вирішення об`єктивної проблеми не доводить добровільної й усвідомленої відмови. 
Зазначає, що у протоколі та направленні зазначено різкий запах алкоголю з порожнини рота і нечітку мову, однак, запах є суб`єктивною ознакою, яку неможливо перевірити за відеозаписом. Незалежних свідків, які могли б підтвердити цю обставину, суд не допитував. Щодо нечіткої мови, суд не навів конкретних аргументів запису, які б демонстрували порушення мовлення, і не виключив інші причини такого сприйняття. Окрім того, вона не проходила технічного або медичного дослідження, тому фактичний стан алкогольного сп`яніння не встановлений.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник Трофимова Г.М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову судді Славутського міськрайонного судуХмельницької області від 22 липня 2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомила, за таких обставин її неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 оскаржує факт керування транспортним засобом, а також процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаючи наявні докази недостатніми для доведення її вини.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1статті 130 КУпАП, вчинене  ОСОБА_1 відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що 03.07.2026 о 22.18 год. в м. Славута, вул. Івана Франка, буд. 8, ОСОБА_1 керувала тз MITSUBISHI OUTLANDER (н.з. НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась.
Суд першої інстанції дійшов висновку про порушення водієм  ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В апеляційній скарзі зазначено, що з долученого до матеріалів справи відеофайлу не вбачається факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, що не відповідає дійсності, оскільки факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 03 липня 2026 року є зафіксованим належним чином на доданому до протоколу відеофайлі з бодікамери поліцейських, які рухались за автомобілем під керуванням  ОСОБА_1 03 липня 2026 року та фіксували подію з 22.19 по 22.18, до часу, коли на місце події прибули поліцейські, які складали протокол. 
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 710056 від 03 липня 2026 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовані виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), а також, що водій відмовився від огляду (а/с 2); відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано як факт керування транспортним засобом, так і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а/с 5).
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
З відеозаписів, наданих правоохоронцями вбачається, що поліцейськими за допомогою засобів відеозапису зафіксовано факт руху автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER» державний номерний знак  НОМЕР_1 . Більш того, із відеозапису встановлено, що працівниками поліції під час несення служби в м. Славута було виявлено автомобіль, який здійснював небезпечні маневри та порушував ПДР, зокрема, шляхом увімкнення покажчиків повороту, при цьому рухаючись прямо. Після того, як даний автомобіль зупинився, працівники поліції підійшли до водія даного автомобіля та почали з спілкуватися, при цьому про складання будь-яких процесуальних документів не повідомляли та нічого, відповідно не складали. По приїзду працівників СРПП вони пояснили, що відбувалось під час руху даного транспортного засобу та показали відеозапис, зафіксований ними. В подальшому всі процесуальні дії стосовно водія автомобіля, ОСОБА_1 , вчиняли працівники СРПП ВнП №1 Шепетівського РУП в Хмельницькій області, при цьому представившись, повідомивши про відеофіксацію та пред`явивши ОСОБА_1 відеозапис руху транспортного засобу під її керуванням, що і стало причиною їх виклику працівниками поліції. 
Під час спілкування із ОСОБА_1 у поліцейського виник сумнів в тому, що ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані, через це і запропонував пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 то погоджувалась пройти в медичному закладі, то категорично відмовлялась проходити огляд, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, і в результаті працівники поліції повідомили, що будуть розцінювати такі дії як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
При цьому  ОСОБА_1 була ознайомлена з тим, що стосовно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснили її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
На переконання апеляційного суду, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на неї, як на особу, яка керувала транспортним засобом з виявленими явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду в установленому законом порядку. 
Вважаю неспроможними доводи ОСОБА_1 , що поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування нею транспортним засобом, що з відеозапису не вбачається факту зупинки транспортного засобу поліцейським, оскільки факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом встановлений відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобіля, при цьому в автомобілі за кермом знаходилась ОСОБА_1 , вона надала документи та не заперечувала і не спростовувала доводи поліцейського, що вона керувала цим автомобілем та пояснила, що сама знаходиться в автомобілі.
Більш того, ОСОБА_1 неодноразово намагалась заїхати у двір, оскільки зупинилась поряд з будинком, де вона проживає, сідала за кермо, заводила авто, але поліцейські наполегливо забороняли їй керування транспортним засобом при наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння 
Доводи апеляційної скарги, що відеозапис не відображає обставин всіх подій, тому є неналежним доказом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Доданий до протоколу відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою як відеокамерою поліцейського, так і інший відеозапис події, на якому зазначено місце, дата та час, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Долучений до протоколу відеозапис містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеокамерами з боді камер поліцейських зафіксовано факт виявлення у останньої ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду та факт складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 №1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 №1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП.
Твердження захисника про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, оскільки використовуючи відеозапис суд не перевірив джерело походження, дату і час створення, безперервність, відсутність монтажу, відповідність номерного знака, можливість ідентифікувати особу водія до моменту зупинки, в постанові відсутній повний опис відеозапису, не зазначено назви файлів, тривалість, формат, дату створення, технічний пристрій, з якого їх скопійовано, особу, яка здійснювала копіювання, та спосіб забезпечення цілісності, не встановлено також, чи є диск первинним носієм або копією, чи відповідають дані записи даті 03.07.2026 року і чи охоплюють вони весь період від початку спостереження до оформлення матеріалів, - не є переконливими, оскільки вони не ґрунтуються КупАП та інших нормативних актах, вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, до матеріалів справи додано відеозапис, на якому відображаються дата та час події, обставини зупинки автомобіля  ОСОБА_1 , її поведінки після зупинки та під час пропонування поліцейськими проходження огляду на стан сп`яніння, чого цілком достатньо для прийняття судового рішення.
Так згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 6 листопада 2015 року № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі , затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Поліцейським долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Відеозапис здійснено працівниками поліції на підставі п.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення. Вказаний відеозапис має високу інформативність, безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і береться судом до уваги, оскільки, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги, що суд не перевірив наявність та ідентичність ознак алкогольного сп`яніння, які озвучувались поліцейським. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння, як і повне їх озвучення водію.
Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що вона не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння, вважає дії поліцейських незаконними, оскільки вона не хотіла залишати транспортний засіб у темну пору, а поліцейські не забезпечили його схоронності.
Разом з тим, на відео зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 то погоджувалась, то відмовлялась, і в результаті працівники поліції повідомили, що будуть розцінювати такі дії як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд звертає увагу, що протокол складався за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка  ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала чіткі підстави вважати, що вона мала ознаки алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, працівники поліції, керуючись частиною 1 статті 130 КУпАП та пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Не заслуговують на увагу доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські, які складали протокол, не зупиняли автомобіль під її керуванням, не бачили його руху та прибули вже після припинення руху транспортного засобу.
Варто зауважити, що повідомити поліцію про вчинене правопорушення має право будь-яка особа, це може бути як і свідок, очевидець подій, так і будь-яка особа, якій стало відомо про можливе вчинення правопорушення під час виконання своїх службових (посадових) обов`язків. 
Крім того, дії службових осіб, що складали адміністративні матеріали та фіксували правопорушення в порядку, передбаченому чинним законодавством, стороною захисту не оскаржувалися.
Доводи апелянта з приводу того, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, яким суд дав належну оцінку у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.
ОСОБА_1 як особа, що має спеціальний статус (водій) реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені законодавством України, зокрема пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, та була зобов`язана без усіляких застережень на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність у правовому полі держави (згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007).
Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та правильно визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.
З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для зміни або скасування постанови судді Славутського міськрайонного судуХмельницької області від 22 липня 2026 року, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Постанову судді Славутського міськрайонного судуХмельницької області від 22 липня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя