Справа №551/703/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2026 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі: 

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю секретаря судових засідань Марченко А.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,- 

в с т а н о в и в :

22 червня 2026 року адвокат Титаренко Ю.Д., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Після розірвання шлюбу, адвокат Титаренко Ю.Д. просила залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_3 ».
Окрім цього, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 22 червня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку з чим розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні о 08 год. 20 хв. 22 липня 2026 року ( а.с. 13 ).

24 червня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Титаренко Ю.Д. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та підтримання позовних вимог (а.с.16).

17 липня 2026 від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог і розгляд справи у його відсутність. 

Оскільки відповідач не надав відзив, з огляду на визнання позову, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, сторони 16 липня 2011 року у Ковалівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с. 5 ). 
Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_3 ».

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають з позивачем. 

Відповідно до вимог ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Згідно з ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
За правилами ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. 

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи, що сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд вважає, що подальше життя сторін в складі однієї сім`ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, а тому дійшов висновку про розірвання шлюбу між ними.

Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дітей, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей.
При цьому, суд бере до уваги, що відповідач не подав суду доказів своєї неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Положеннями ст. 191 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду 22 червня 2026 року, тому саме з цього часу слід стягувати аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Беручи до уваги, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 112 СК України, статтями 4, 5, 141, 178, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, - задовольнити. 

Шлюб, зареєстрований 16 липня 2011 року у Ковалівській сільській раді Шишацького району Полтавської області за актовим записом № 1 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем отримане після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ». 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – невідомий, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , щомісячно аліменти на утримання дітей – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доход), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 червня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття. 

У відповідності з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. 

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору за вимогою про стягнення аліментів, в розмірі 1331 грн. 200 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 % судового збору за подання позову, що становить 532 грн. 48 коп. 

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно до квитанції про сплату АТ «Тасмомбанк » № 4367-3126-1947-7900 від 21 червня 2026 року складає 532 грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повний текст рішення суду складено 22 липня 2026 року. 

Головуючий суддя: