МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 р.  	№ 400/203/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , 	
треті особи	Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , 	

про	визнання дій протиправними,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з вимогами про:
- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо затримання та примусового доставлення ОСОБА_1 ;
- визнання протиправними дій щодо проведення неналежного та формального медичного огляду ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача зазначив, що Позивач був затриманий співробітниками Відповідача без вручення повістки, без належного повідомлення підстав таких дій та без будь-якого процесуального оформлення. Не було проведено повноцінного та належного медичного огляду, Позивач не проходив огляд у лікарів-спеціалістів у складі та обсязі, передбаченому Положенням про військово-лікарську експертизу. Копію довідки військово-лікарської комісії Позивачу не було надано, як і будь-яких інших письмових документів, що підтверджували б результати такого огляду. Станом на момент звернення до суду ані Позивачу, ані його представнику не було вручено наказу про мобілізацію або витягу з нього. За таких умов реалізація владних повноважень Відповідачем відбувається без належного індивідуального акта, що безпосередньо порушує права та законні інтереси Позивача, у зв`язку з чим його представник звернувся до суду.
Ухвалою суду від 20.01.2026 р. залишено позовну заяву без руху та встановлено Позивачу строк для усунення недоліків.
Недоліки позовної заяви Позивач усунув своєчасно і належним чином. 
Ухвалою суду від 27.01.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін). Вказаною ухвалою витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_5 : наказ (або витяг з наказу) про мобілізацію ОСОБА_1 ; довідку (рішення) військово-лікарської комісії; усі матеріали та медичні документи, на підставі яких приймалося рішення щодо придатності.
04.02.2026 р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що 25.12.2025 року під час проведення уповноваженими представниками Відповідача та територіального органу (підрозділу) поліції визначених Порядком № 560 заходів оповіщення та перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа, до ІНФОРМАЦІЯ_5 було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який мав при собі військово-обліковий документ сформований за допомогою мобільного додатку Резерв+, при огляді якого було встановлено, що Позивач перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку. Позивачем у встановлений нормами Положення № 402 порядок було пройдено медичний огляд, за результатами якого Позивача визнано придатним до військової служби. На звернення представника Позивача була надана відповідь № 917 від 29.01.2026 року з додатками: копія витягу з наказу про мобілізацію № 2749 від 25.12.2025року та копія довідки ВЛК№2025-2191-1289-0027-2, однак Позивачем не оскаржувалися у визначений законом спосіб висновки ВЛК. 
На виконання ухвали суду від 27.01.2026 р. Відповідачем надано наказ № 2749 від 25.12.2025 р. про мобілізацію ОСОБА_1 та довідку ВЛК № 2025-2191-1289-0027-2 від 25.12.2025 р.
04.02.2026 р. представник Позивача подав відповідь на відзив, де зазначив, що доставлення Позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки відбулося поза межами правового поля, без законної підстави, у спосіб, не передбачений законом. Із наданої Відповідачем довідки чітко вбачається, що всі підписи членів ВЛК були проставлені у часовому проміжку з 12:20 до 12:47, а отже, така швидкість прийняття рішення об`єктивно унеможливлює проведення реального, повного та всебічного медичного огляду. Наказ про мобілізацію № 2749 від 25.12.2025 року є похідним актом, який ґрунтується виключно на результатах зазначеної ВЛК та факті незаконного доставлення Позивача.
04.02.2026 р. представник Позивача також подав клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ); клопотання про залучення до участі у справі № 400/203/26 як співвідповідача військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Ухвалою суду від 25.02.2026 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та в якості 2 відповідача військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Судом встановлено строк для відповідача та третьої особи строк для подання відзиву та пояснення по суті позовних вимог. 
Як у встановлений судом строк, так і станом на дату ухвалення рішення Відповідач 2 та Третя особа не скористалися своїм правом на подання відзиву та пояснень по суті позовних вимог.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
25.12.2025 року, під час проведення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 та територіального органу (підрозділу) поліції було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який мав при собі військово-обліковий документ сформований за допомогою мобільного додатку Резерв+, при огляді якого представниками Відповідача було встановлено, що Позивач з 30.06.2025 року перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку.
У зв`язку зі встановленням, Позивача було направлено для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.
25.12.2025 року Позивачем було пройдено медичний огляд, за результатами якого Позивача визнано придатним до військової служби відповідно до Довідки ВЛК № 2025-2191-1289-0027-2.
Наказом № 2749 від 25.12.2025 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Представник Позивача стверджує, що 02.01.2026 р. Позивач був затриманий співробітниками Відповідача без вручення повістки, без належного повідомлення підстав таких дій та без будь-якого процесуального оформлення. Після доставлення Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо нього були проведені дії, які формально позиціонувалися як медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, копію довідки ВЛК Позивачу не було надано.
08.01.2026 року представником Позивача направлявся адвокатський запит про надання копій наказу про мобілізацію та довідки ВЛК.
Листом від 29.01.2026 року № 917 Відповідач надіслав копію витягу з наказу про мобілізацію № 2749 від 25.12.2025 року та копію довідки ВЛК №2025-2191-1289-0027-2.
Вважаючи дії Відповідача щодо затримання та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведення неналежного та формального медичного огляду Позивача протиправними, представник Позивача звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває на момент розгляду цієї справи.
Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану».
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація. 
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №3543-XII:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІІ).
Згідно частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з пунктом 1 частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Статтею 2 Закону №2232-XII визначено, що виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Відповідно до частини 1, 2 статті 14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей.
Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Відтак, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 (далі Положення №154 від 23.02.2022).
Пунктом 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Згідно пункту 11 Положення №154 Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Таким чином, у зв`язку з проведенням заходів загальної мобілізації посадовими особами відповідача здійснюється вивчення особових справ кожного військовозобов`язаного, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, внесення відповідних відомостей про особу до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також приведення військово-облікових документів у відповідність з наявними відомостями та проставлення актуальних даних щодо придатності чи непридатності до військової служби.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст. 2 Закону №1951-VIII).
Відповідно до приписів вищевказаної ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII, та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Згідно із п. 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 25.12.2025 року, під час проведення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 та територіального органу (підрозділу) поліції було виявлено Позивача, який мав при собі військово-обліковий документ сформований за допомогою мобільного додатку Резерв+, при огляді якого представниками Відповідача було встановлено, що Позивач з 30.06.2025 року перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку.
25.12.2025 року Позивачем було пройдено медичний огляд, за результатами якого визнано придатним до військової служби відповідно до Довідки ВЛК № 2025-2191-1289-0027-2 та наказом № 2749 від 25.12.2025 року Позивач був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що позовні вимоги стосуються виключно щодо дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо затримки Позивача. При цьому Позивач не оскаржує Наказ № 2749 від 25.12.2025 року про мобілізацію та висновки військово-лікарської комісії у довідці № 2025-2191-1289-0027-2. 
Відтак і висновки в військово-лікарської комісії, і наказ про мобілізацію Позивача є чинними, й такими, що визнаються Позивачем. 
Саме по собі залучення Позивача до виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не може порушувати його прав, свобод та інтересів, за виключенням передбачених законодавством випадків, коли виключається або відтерміновується для конкретного громадянина України виконання такого обов`язку. Відповідних обставин та обґрунтувань Позивачем до суду не наведено.
Суд зазначає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_5 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, оскільки з військово-облікового документу «Резерв+» на ім`я Позивача вбачається, що з 30.06.2025 року є запис про розшук за порушення правил військового обліку.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 9, 19, 72, 77, 90, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.07.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська