Справа № 367/2786/26
Провадження №2-а/367/157/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

24 липня 2026 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обгрунтування позову зазначено, що позивач дізнавшись, що його електронний військово-обліковий документ містить записи такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК», керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 КУпАП, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
09 січня 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивач отримав електронний файл постанови із накладеним кваліфікованим електронним підписом, що є офіційним підтвердженням постанови та дає змогу перевірити її справжність.
Перевіривши справжність постанови на сайті Центрального засвідчувального органу та ознайомившись з її змістом, позивачу стало відомо те, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 09 січня 2026 року щодо нього була винесена постанова № R278933 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Позивач вказану постанову виконав та оплатив штраф.
Разом з тим, 29 січня 2026 року у електронному військово-обліковому документі позивача знову з`явився запис аналогічного змісту, що і попередній: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК».
Керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 КУпАП, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивач подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
11 лютого 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивач отримав повідомлення про те що щодо нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № R326507, якою накладений штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП. Проте, в порушення приписів частини 4 статті 279-9 КУпАП позивачу не було направлено копії постанови у справі про адміністративне правопорушення, ані через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, ані засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти.
Зазначену вище постанову № R326507 від 11.02.2026 вважає протиправною, як таку, що ухвалена з суттєвими порушеннями встановленого законом порядку оскільки, проігнорувавши приписи пункту 8 частини 1 статті 247 КУпАП, відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення за наявності по тому самому факту щодо нього постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.
Посилаючись на вказані обставини просить: визнати протиправною та скасувати постанову № R326507 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 11 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань усі понесені ним судові витрати. 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2026 вказану у справі відкрито провадження в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. 268-272, 286 КАС України, призначено судове засідання у справ, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву.
Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1) копію постанови №R326507 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.02.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); 2)усі наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в якій було винесено постанову №R326507 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.02.2026; 3) усі наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в якій було винесено постанову №R278933 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.01.2026.
22.05.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу місця проживання позивача було направлено повістку №6319289 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних на 19.01.2026 року о 09:00.
Отже ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не виконав обов`язку військовозобов`язаного, передбаченого ч.1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, та являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
11.02.2026 року за результатами розгляду адміністративної справи винесено постанову № R326507, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено мінімальне стягнення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн.
Щодо твердження представника, що: «одна й та сама посадова особа, за наявності постанови № R278933 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 09 січня 2026 року, оскаржую постановою № R326507 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 11 лютого 2026 року вдруге притягнула мене одного виду відповідальності, призначивши однаковий вид стягнення за одне й те саме правопорушення», - слід зазначити, що дане твердження є повністю помилковим, оскільки як зазначив позивач після отримання Постанови R278933 оплатив штраф однак не усунув правопорушення не пройшовши ВЛК і не з`явившись за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на цій підставі і було винесено нову постанову.
Сплата штрафу не звільняє відповідача від обов`язку пройти ВЛК та з`явитися за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом установлено, що ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним.
09 січня 2026 року постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R278933 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
21.01.2026 накладений постановою №R278933 від 09.01.2026 року штраф сплачено позивачем.
11.02.2026 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №R326507 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Позивачем не заперечувався той факт, що ним було подано через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста заяви, в яких він зазначав, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).
Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.
Відповідно до ст.235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_4 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені ІНФОРМАЦІЯ_4 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідно до п.1 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4, затвердженого Постановою КМУ № 154 від 23.02.2024 (далі - Положення №154), ІНФОРМАЦІЯ_4 є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. При цьому, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та подальшої мобілізації громадян України, серед іншого встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Нормами п.п. 12-13 Положення № 154 передбачено, що керівник ІНФОРМАЦІЯ_4 має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.
Відповідно до положень ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_4 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені ІНФОРМАЦІЯ_4 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487: громадяни України, які перебувають на військовому обліку у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом ІНФОРМАЦІЯ_4, у строки, зазначені в отриманих ними повістках, зокрема, для визначення призначення на особливий період, проходження медичного огляду, призову на військову службу.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підставою накладення адміністративного є те, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_4 або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ІНФОРМАЦІЯ_4 під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_4 іншої адреси місця проживання.
При відкритті провадження судом було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме позивач просив суд витребувати з відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких були складені постанови серії №R278933 від 09.01.2026, №R326507 від 11.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Зазначену ухвалу відповідач отримав через Електронний суд 22.04.2026 року, а також повторно направлено засобами поштового зв`язку, яку вони отримали 14.05.2026 року, але ухвала була не виконана стороною відповідача, та матеріали справ не було надано до суду.
Суд зауважує, що стороною відповідача не було надано жодних доказів належного повідомлення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду та, вдповідно, відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Згідно з частинами 1 - 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 п. 1, 3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; -обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:- письмовими, речовими і електронними доказами;- висновками експертів;- показаннями свідків.
Відповідно до ч.3 ст.79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова була складена з порушенням вимог КУпАП та без достатньої правової підстави, з огляду на що наявні підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Питання відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за №R326507 від 11.02.2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривен 60 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя           М.О. Ткаченко