ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3963/25 

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/3963/25 
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО" (09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м.Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2)
про визнання повноважень припиненими та зобов`язання вчинення дій 
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
СУТЬ СПОРУ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО" про визнання повноважень припиненими та зобов`язання вчинення дій.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2026 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Грабець С.Ю.
Ухвалою суду від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2026 о 09:50.
Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Київської області №24-АР від 03.03.2026, у зв`язку з відрахуванням зі штату Господарського суду Київської області у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 , призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 матеріали справи передано для розгляду судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 09.03.2026 прийнято справу №911/3963/25 до свого провадження, ухвалено розгляд справи розпочати з початку зі стадії підготовчого провадження та підготовче засідання з розгляду справи № 911/3963/25 призначити на 09.04.2026 о 10:00.
Ухвалою суду від 09.04.2026 відкладено підготовче засідання на 23.04.2026 о 14:00.
20.04.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без позивача.
Ухвалою суду від 23.04.2026 закрито підготовче провадження у справі № 911/3963/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2026 о 14:00.
Ухвалою суду від 11.06.2026 відкладено розгляд справи на 18.06.2026 о 17:00.
18.06.2026 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення.
Ухвалою суду від 18.06.2026 відкладено розгляд справи на 02.07.2026 о 17:00.
26.06.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
В судове засідання 02.07.2026 не з`явився представник позивача, подав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив на їх задоволенні.
Відповідач в судове засідання 02.07.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО" (09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м.Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2), у зв`язку з чим ухвали суду у справі №911/3963/25 від 16.02.2026, 09.03.2026,09.04.2026, 23.04.2026, 11.06.2026, 18.06.2026 були направлені поштою на вказану вище адресу відповідача.
Однак, до суду повернулись вказані вище поштові відправлення адресовані відповідачу, які відповідно до довідок про причини повернення/досилання ПАТ "Укрпошта" були повернуті за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи надіслання судом ухвал на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду відповідачем та повернення її до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання.
Про хід розгляду справи відповідач 1 також міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень": https://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.
Однак, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву за весь час розгляду справи не скористався. При цьому, вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.
Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч. 2 ст. 2 ГПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відтак, неявка в судове засідання 02.07.2026 учасників справи, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.
З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, суд встановив.
Позов мотивовано тим, що згідно з протоколу зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ АГРО» №07/11-1 від 07.11.2022 року, ОСОБА_1 призначено директором ТОВ «ТВ АГРО».
Відповідно до наказу ТОВ «ТВ АГРО» №3 від 09.11.2022 року «По особовому складу», Позивач приступив до виконання обов`язків на посаді директора ТОВ «ТВ АГРО» з 09.11.2022 року. Отже, з 09.11.2022 року по даний час позивач є директором ТОВ «ТВ АГРО».
Позивач зазначає про те, що він виявив бажання припинити свої повноваження як директора ТОВ «ТВ АГРО», про що направив на адресу ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) лист від 21.11.2025 року. У вказаному листі позивач просив припинити його повноваження на посаді директора ТОВ «АГРО» та для вирішення даного питання скликати Загальні збори учасників Товариства.
Лист від 21.11.2025 року був повернутий Позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта», роздруківка якого додається.
Також позивач зазначає, що у зв`язку з цим, виявив бажання припинити виконання повноважень директора ТОВ «АГРО» та вжив для цього усі необхідні дії, а саме направив рекомендований лист від 21.11.2025 року за адресою єдиного учасника Товариства – ОСОБА_3 . 
Крім того, вказує, що вказаний лист не був отриманий ОСОБА_3 з причин, які не залежать від волі Позивача. Оскільки лист про звільнення від 21.11.2025 не був розглянутий учасником, уповноваженим на скликання загальних зборів учасників Товариства, а іншого порядку звільнення позивача від повноважень директора не передбачено, тому єдиним способом реалізації права позивача на звільнення є звернення до суду з даним позовом.
Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Позивач просить, зокрема, визнати поноваження ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ АГРО» припиненими, у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням.
Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме: частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину п`яту статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.
При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на їхнє прийняття органу можуть мати наслідки і для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні, тобто пов`язані з управлінням товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.04.2019 у справі №510/456/17, від 10.09.2019 у справі №921/36/18, від 30.01.2019 у справі №145/1885/15-ц, від 08.11.2019 у справі №667/1/16, від 04.02.2020 у справі №915/540/16, від 19.02.2020 у справі №145/166/18, від 12.01.2021 у справі №127/21764/17, від 14.06.2023 у справі №448/362/22, від 06.09.2023 у справі №127/27466/20.
Судом враховано, що управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ч. ч. 1, 2 ст. 97 ЦК України).
Частинами 1-4 ст. 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.
Органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (ст. 28 Закону України "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю"; тут і далі Закон в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Загальні збори учасників є вищим органом товариства (ч. 1 ст. 29 Закону), до компетенції якого належить, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них) (п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону).
Статутом ТОВ «ТВ АГРО» передбачено, що:
п. 11 Статуту ТОВ «ТВ АГРО», управління Товариством здійснюють загальні збори Учасників Товариства (вищий орган), Директор (виконавчий орган Товариства). Контролюючим органом є ревізійна комісія.
П. 11.1.1 Вищим органом Товариства є загальні збори Учасників, загальні збори Учасників Товариства мають право розглядати та вирішувати будь-які питання діяльності Товариства.
П. 11.1.5. Позачергові загальні збори Учасників Товариства скликаються Головою загальних зборів учасників Товариства за поданням Директора у разі неплатоспроможності Товариства, а також у будь-якому ншому випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства в цілому, зокрема якщо відбувається загроза значного скорочення Статутного капіталу.
П. 11.2.1 Загальні збори Учасників обирають Голову загальних зборів Товариства, повноваження Голови загальних зборів Товариства визначаються відповідними Положеннями, які затверджуються загальними зборами Товариства. Голова загальних зборів Товариства організовує ведення протоколу зборів. Протоколи загальних зборів Учасників Товариства і додатки до них мають бути остаточно оформлені у строк не пізніше, ніж через три робочих дні після закінчення загальних зборів, і передані виконавчому органу Товариства. Протоколи загальних зборів Учасників Товариства і всі додатки до них зберігаються Головою загальних зборів, який несе персональну відповідальність за збереження протоколів загальних зборів Учасників, протягом усього часу діяльності Товариства. На вимогу Учасників Товариства повинні видаватися засвідчені витяги із протоколів. Голова загальних зборів підзвітний загальним зборам Учасників і може бути переобраний достроково у разі невиконання вимог законодавства України, Статуту та внутрішніх документів Товариства, а також неналежного виконання свої обов`язків.
Так, згідно з ч. 12 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю" з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.
Таким чином, Законом та статутом товариства встановлено обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачено укладення цивільно-правового або трудового договору.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, в яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
В постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначено, що корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами. Відповідно, заявлені позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.
Звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, зокрема у випадку, якщо загальні збори учасників не розглядають заяву про звільнення з посади директора, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №448/362/22).
Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема, строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).
Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 ЦК України).
Статтею 31 Закону передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).
Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону, частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Водночас саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Відповідно до ст. 37 Закону у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО" з 09.11.2022. 
Відповідно до інформації у відкритому доступі інформації на сайті Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач має одного засновника – ОСОБА_4 
Відповідно до п. 5.1. Статуту учасником Товариства (далі –Учансики) є фізична особа України, а саме: - ОСОБА_3 громадянин України, 1980 р.н., що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 вианий 3 відділом Керченського МУ ГУ МВС України в Криму 29 сепня 1996 року. Ідентифікаційний код 2944609814.
Разом з цим, з протоколу №07/11-1 зборів засновників ТОВ «ТВ АГРО» від 07.11.2022 вбачається, що за результатами розгляду питання порядку денного прийнятого рішення: задовільнили заяву та звільнили ОСОБА_3 з посади директора ТОВ «ТВ АГРО» та призначили директором ТОВ «ТВ АГРО» Кобиша Андрія Вікторовича.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимога щодо визнання припиненими повноваження ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ АГРО» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО", суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості про юридичну особу, зокрема, відомості про керівника юридичної особи.
За приписами ст. 25 вказаного Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
При цьому суд відзначає, що в постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про виключення з ЄДРПОУ запису про директора товариства не підлягає задоволенню, оскільки суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.
Також суд наголошує на тому, що за наявності документів для проведення державної реєстрації припинення повноважень позивача на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО", зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, відповідач буде зобов`язаний розглянути можливість проведення відповідних реєстраційних дій згідно вимог законодавства, що є його дискреційним повноваженням.
За таких обставин, позовні вимоги в частині виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ АГРО» задоволенню не підлягають.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2026, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини. 
Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд 

В И Р І Ш И В :
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ АГРО» задовольнити частково.
2. Визнати повноваження ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ АГРО» припиненими.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ АГРО" (09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м.Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2, код ЄДРПОУ 40961730) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп., видавши наказ.
4. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Повний текст рішення складено 21.07.2026 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.