справа № 619/1271/26
провадження № 2/619/1110/26

РІШЕННЯ
іменем України
17 липня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі головуючого судді     Болибока Є.А. 
за участю секретаря судового засідання    Ломанової І.А.
Справа № 619/1271/26
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
представник позивача: адвокат Ралко С.С.;
відповідач: ПрАТ «ПАТРІОТ»;
представник відповідача: адвокат Пантелей В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження позов про визнання права на оренду земельних ділянок припиненим та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.
Стислий виклад позиції сторін.
02 березня 2026 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ралка С.С. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ПАТРІОТ», в якому після його уточнення, просив: визнати право Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» Код ЄДРПОУ 31165583 Харківська область, Богодухівський р-н, с. Рясне, вул. Пролетарська 2-А, на оренду земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529, таким, що припинене; визнати право Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» (ЄДРПОУ Код ЄДРПОУ 31165583 Харківська область, Богодухівський р-н, с. Рясне, вул. Пролетарська 2-А, на оренду земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0521, таким, що припинене; витребувати земельну ділянку з кадастровим номером 6322685000:02:002:0529 з чужого незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» Код ЄДРПОУ 31165583; витребувати земельну ділянку з кадастровим номером 6322685000:02:002:0521 з чужого незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» Код ЄДРПОУ 31165583;  скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право від 08 жовтня 2015 року про реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529; скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право від 08 жовтня 2015 року про реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0521.
В обґрунтування позову посилався на те, що між ПСП «Патріот» та ОСОБА_1 01.08.2008 року було укладено договори оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529 01.08.2008 №177/1 та 01.08.2008 №177/2, загальною площею 4,5426 га, ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 грн, кадастровий номер 6322685000:02:002:0521 ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 грн. Відповідно до абзацу 1 пункту 8 договору «Перебіг строку дії договору починається із моменту його державної реєстрації». Відповідно до абзацу 2 пункту 8 договору «після закінчення строку дії договору (строк дії договору 10 років) орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за десять днів до закінчення строку дії договору повинен повідомити орендодавця продовжити його дію». Зазначає, що як приписами договору так і Законом України «Про оренду землі», а також практикою Верховного Суду, передбачено обов`язок орендаря здійснити активні дії щодо продовження строку дії договору оренди, однак ПСП «Патріот» не будо здійснено жодних дій які б свідчали про намір відповідача продовжити строк дії договору, тобто надсилання листа повідомлення із проектом додаткової угоди щодо продовження строку дії договору оренди, що у свою чергу є підставою вважати вказаний договір припиненим із 08.10.2025. Також зазначає, що позивачем було надано відповідачу лист із повідомленням про намір розірвання спірних договорів за вихідним номером 38 від 12.10.2024, однак ПСП «Патріот» було проігнорована вказаний лист. Щодо умов абзацу 1 пункту 8 договору а саме «якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 365 днів до закінчення строку договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвання договору, то договір вважається продовженим на 10 років», із цього приводу зазначає, що вказаний пункт договору суперечить чинним нормам законодавства. Так, із дня набрання чинності Законом України від 19 жовтня 2022 року № 2698-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель»,тобто з 19 листопада 2022 року, автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, укладених з фізичними особами, скасована. Подібний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № № 563/376/22-ц (провадження № 61-47св23), в якій надавалося тлумачення наведених вище двом законам України. Тобто, законодавством виключена можливість автоматичної пролонгації дії договору, що у свою чергу підтверджує що ПСП «Патріот» використовує спірні земельні ділянки без належної правової підстави.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ПСП «Патріот» Тільнов А.О. просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що обставини вказані в позові не відповідають дійсності, а також посилання позивача на вище вказані відповідні нормативні акти та документи, що обґрунтовують позовні вимоги є помилковими. Зазначає, що відповідно до пункту 8 договору укладеного між позивачем та відповідачем – «Договір укладено строком на десять років. Строк перебігу дії договору починається із моменту його державної реєстрації. Якщо жодна сторона не пізніше ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про намір розірвати договір строк дії договору продовжується ще на 10 років» згідно із витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речове право на спірні земельні ділянки було зареєстровано 08.10.2015. Відповідно до доповнених пунктів 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, які набрали чинності 07 квітня 2022 року встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності. Тому твердження позивача стосовно направлення Орендарем листа - повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк, що орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється не узгоджується з пунктами 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, які набрали чинності 07 квітня 2022. Вказує, що дійсно між ПСП «Патріот» та ОСОБА_1 01.08.2008 було укладено договори оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529 01.08.2008 №177/1, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Харківська області Лантьєвою В.В., Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25154104 від 08.10.2015 17:31:16 Строк дії: відповідно до п. 8 договору - 10 років з моменту державної реєстрації речового права, з правом пролонгації, додаткові відомості: Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років, та від 01.08.2008 кадастровий номер 6322685000:02:002:0521 №177/2, загальною площею 4,5426 га, ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 грн, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Харківська області Лантьєвою В.В., Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25155180 від 08.10.2015 18:10:39 Строк дії: відповідно до п. 8 договору -10 років з моменту державної реєстрації речового права, з правом пролонгації, додаткові відомості: Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років. Строк дії договорів оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529 від 01.08.2008 №177/1 та земельної ділянки кадастровий номер кадастровий номер 6322685000:02:002:0521 від 01.08.2008 від 01 серпня 2008 року, відповідно до п. 8 цього Договору – десять років. Перебіг строку дії Договору починається з моменту його державної реєстрації речового права – Договори було зареєстровано 08.10.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме, отже кінцевий строк дії договору 07 жовтня 2025 року, але ж відповідно до цього пункту Договору – Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років. Посилаючись на вимоги ч.3 ст. 1261 Земельного кодексу України, вказує, що позивач повинен був подати до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договорів оренди землі №177/1 від 01.08.2008 та №177/2 від 01.08.2008, зареєстрованих 08.10.2015, в Державному реєстрі речових прав, тому строк дії договорів оренди землі №177/1 від 01.08.2008 та №177/2 від 01.08.2008, ПСП «Патріот» та ОСОБА_1 , зареєстрованих 08.10.2015, в Державному реєстрі речових прав – автоматично продовжується до 08 жовтня 2035 року. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Законом України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX, який набрав чинності 19 листопада 2022 року, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» (тобто цим Законом). Оскільки строк дії договору оренди закінчувався 08 жовтня 2025 року, тому, відповідно до пункту 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, цей договір вважається поновленими на один рік без волевиявлення сторін, тобто до 08 жовтня 2026 року.
У відповіді на відзив представник позивача адвокат Ралко С.С. просив задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що на думку позивача відповідно до абзацу 2 пункту 8 договору «після закінчення строку дії договору (строк дії договору 10 років) орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за десять днів до закінчення строку дії договору повинен повідомити орендодавця продовжити його дію». Відповідно до частин 3, 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» «Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору». Аналізуючи норми договору та приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі», можливо констатувати факт того, що орендар, при намірі у подальшому використовувати орендовану земельну ділянку, повинен здійснити активні дії, а саме повідомити орендодавця про такий намір, що у даному випадку відповідачем не було здійснено. Тобто у даному випадку у відповідача є переважне право, яке передбачає відповідних дій, а не право автоматичного поновлення. Щодо посилання відповідача, на автоматичне продовження договору, то у даному випадку, позиція відповідача не є послідовною, оскільки є незрозумілим на який саме строк на думку відповідача договір продовжений, на 10 років або на 1 один рік. вказана позиція відповідача є хибною оскільки згідно висновками Верховного суду викладеними у постанові по справі № 470/565/24 від 02.02. 2026 року «Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» доповнено розділ Х «Перехідні положення» ЗК України пунктами 27, 28, згідно з якими під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема приватної власності. Цей Закон набрав чинності 07 квітня 2022 року. Отже, вказаним законом прямо визначено юридичний факт, з яким закон пов`язує поновлення дії договорів оренди саме без волевиявлення сторін. З дня набрання чинності Законом України від 19 жовтня 2022 року № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», тобто з 19 листопада 2022 року, автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, укладених з фізичними особами, скасована. Аналіз наведених положень ЗК України дає підстави для висновку, що у період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу. Отже, з урахуванням позиції Верховного Суду викладеної у постановах по справі №357/12601/23 від 15.12.2026, від 29 березня 2023 року у справі № 563/376/22-ц (провадження № 61-47св23), вважає, що застосування абзацу 1 пункту 8 договору у частині автоматичної пролонгації не є можливою, а від так до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення абзацу 2 пункту 8 договору.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
03 березня 2026 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
05 березня 2026 року представник позивача - адвокат Ралко С.С. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви.
06 березня 2026 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.Призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 07 квітня 2026 року. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 27 березня 2026 року. 
23 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Тільнов А.О.подав до суду відзив на позовну заяву.
27 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача Ралко С.С.подав до суду відповідь на відзив.
03 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача Ралко С.С. подав до суду уточнену позовну заяву.
07 квітня 2026 року підготовче засідання відкладено на 13 год 00 хв 13.05.2026.
07 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Тільнов А.О.подав до суду відзив на уточнену позовну заяву.
13 квітня 2026 року представник позивача Ралко С.С.через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив.
13 травня 2026 року підготовче засідання відкладено на 13 год 00 хв 09.06.2026.
09 червня 2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год 00 хв 09.07.2026.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Ралко С.С. підтримав вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.
У судовому засіданні представник відповідача – адвокат Пантелей В.В. просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХР №084769, ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 21 березня 2003 року №86 є власником земельної ділянки площею 13,6278 га, що розташована на території Писарівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки- товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322685000:02:002:0521 зареєстровано 30.06.2004 Відділом Держземагентства у Золочівському районі харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 745906463226, площа: 4,5426 га.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322685000:02:002:0529 зареєстровано 30.06.2004 Відділом Держземагентства у Золочівському районі харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 745867463226, площа: 4,5426 га.
01.08.2008 між Приватним сільськогосподарським підприємством «Патріот» (далі – ПСП «Патріот» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529 загальною площею 4,5426 га, серія та номер 177/1, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківська області Лантьєвою Вірою Валентинівною, ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 гривень. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25154104 від 08.10.2015 17:31:16. Строк дії: відповідно до п. 8 договору - 10 років з моменту державної реєстрації речового права, з правом пролонгації, додаткові відомості: Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років. Перебіг строку дії Договору починається з моменту його державної реєстрації речового права.
01.08.2008 між ПСП «Патріот» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0521, загальною площею 4,5426 га, серія та номер №177/2, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківська області Лантьєвою Вірою Валентинівною, ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 гривень. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25155180 від 08.10.2015 18:14:04. Строк дії: відповідно до п. 8 договору -10 років з моменту державної реєстрації речового права, з правом пролонгації, додаткові відомості: Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років. Перебіг строку дії Договору починається з моменту його державної реєстрації речового права.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок загальною площею 4,5426 з кадастровим номером 6322685000:02:002:0521 та з  кадастровим номером 6322685000:02:002:0529, що розташовані на території Писарівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки-товарного сільськогосподарського виробництва.
01.08.2008 позивач уклав з ПСП «Патріот» Договір оренди земельної ділянки №177/1 за умовами якого орендодавець передав товариству в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6322685000:02:002:0529 загальною площею 4,5426 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 грн, та Договір оренди земельної ділянки №177/2 за умовами якого орендодавець передав товариству в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6322685000:02:002:0521, загальною площею 4,5426 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ціна орендної плати за один рік оренди складає 3420,26 грн.
Договори підписані сторонами та скріплені печаткою орендаря.
Відповідно до п. 8 Договорів № 177/1 та 177/2 від 01.08.2008, Договір укладено на 10 років. Перебіг строку дії Договору починається з моменту його державної реєстрації речового права. Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за десять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 
Право оренди за вказаним договором за вказаними договорами було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2015.
10.12.2024 позивач повідомив ПСП «Патріот» про відмову в укладенні договору оренди землі про що направив відповідачу лист з вихідним номером 38 від 10.12.2024, про отримання якого у судовому засіданні не заперечував представник відповідача.
Отже, предметом позову у цій справі є встановлення наявності чи відсутності у відповідача права оренди земельної ділянки, а також пов`язані з цим вимоги про повернення земельної ділянки.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, а також договором оренди землі (частина перша статті 2 Закону України «Про оренду землі»).
Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
За змістом частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
За змістом статті 13 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За частиною першою статті 14 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.
Частиною першою статті 15 Закону «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Ці умови є обов`язковими та без досягнення згоди щодо них договір не вважається укладеним.
За змістом статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» (у зазначеній редакції) оренда землі є заснованим на договорі строковим платним володінням і користуванням земельною ділянкою, а договір оренди землі встановлює взаємні права та обов`язки сторін на визначений строк.
Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації такого права. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 31 цього Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено.
Разом з тим, припинення договору у зв`язку із закінченням строку його дії не є безумовним, оскільки має оцінюватися з урахуванням умов самого договору та спеціальних норм закону, які регулюють можливість його продовження.
Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки.
У системному зв`язку з положеннями статей 598, 631 ЦК України припинення зобов`язання у зв`язку із закінченням строку його дії відбувається автоматично лише у випадку, якщо інше не передбачено договором або законом.
Отже, сам по собі факт спливу строку дії договору не є безумовною підставою для припинення орендних правовідносин, якщо інше прямо встановлено умовами договору або законом.
За змістом статті 1261 ЗК України якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.
У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.
Згідно з абзацом 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 1261 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» набрав чинності 16 січня 2020 року.
Тобто, усі договори оренди землі, які були укладені до набрання чинності цього Закону поновлюються на умовах, визначених в цих договорах за встановленими законодавством правилами, які були чинні на момент їх укладення.
Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) має назву «Поновлення договору оренди землі» та передбачає, що по закінченню строку, на який укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 вказаного Закону).
У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина десята статті 33 зазначеного Закону).
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.
Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року в справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21), від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) та Постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Так, відповідно до п. 8 Договорів № 177/1 та 177/2 від 01.08.2008, Договір укладено на 10 років. Перебіг строку дії Договору починається з моменту його державної реєстрації речового права. Якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати його, строк дії договору продовжується ще на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за десять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 
Судом встановлено, що відповідач ПСП «Патріот» не дотрималось вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», не повідомивши орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором, але не пізніше ніж за десять днів до спливу строку договору оренди землі про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, не направив з цього приводу листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди.
В той же час, позивач повідомив відповідача про своє небажання продовжувати термін дії спірного договору оренди на новий строк, про що у судовому засіданні не заперечував представник відповідача.
Матеріали справи свідчать про те, що право оренди за укладеними між ОСОБА_1 та ПСП «Патріот» договорами оренди землі № 177/1 та 177/2 від 01.08.2008 було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2015, отже діяли до 08.10.2025.
Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що ПСП «Патріот», маючи намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк, зверталось до ОСОБА_1 з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, надсилало йому належним чином засвідчений підписом керівника підприємства та печаткою підприємства проєкт додаткової угоди, матеріали справи не містять.
У відзиві на позовну заяву щодо автоматичного продовження договору представник відповідача посилався на те, що Законом України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX, який набрав чинності 19 листопада 2022 року, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» (тобто цим Законом), а тому, оскільки строк дії договору оренди закінчувався 08 жовтня 2025 року, тому, відповідно до пункту 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, цей договір вважається поновленими на один рік без волевиявлення сторін, тобто до 08 жовтня 2026 року.
Зазначені доводи суд вважає помилковими, оскільки з дня набрання чинності Законом України № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», тобто з 19 листопада 2022 року, автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, укладених з фізичними особами, скасована. Подібний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 563/376/22-ц (провадження № 61-47св23), в якій надавалося тлумачення наведених вище двом законам України. 
Отже, відповідачем не надано жодного доказу належного виконання п. 8 Договорів № 177/1 та 177/2 від 01.08.2008, а тому строк дії Договорів оренди закінчився 08.10.2025.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 910/238923 (провадження № 12-14гс ) вказала, що у разі закінчення строку договору оренди, на який його було укладено, та невиконання орендарем свого обов`язку з повернення земельної ділянки, належним та ефективним способом захисту порушених прав орендодавця відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України є зобов`язання орендаря повернути земельну ділянку, яка була предметом цього договору.
Оскільки судом встановлено, що ПСП «Патріот» після закінчення строку дії договору оренди землі фактично продовжує користуватися земельними ділянками, які належать позивачу ОСОБА_1 , за відсутності укладеного додаткового договору оренди землі, тобто за відсутності права оренди, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у виді визнання у ПСП «Патріот» права оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер 6322685000:02:002:0529, кадастровий номер 6322685000:02:002:0521, такими, що припинені, та зобов`язання повернути земельні ділянки є ефективним для відновлення порушеного права позивача. 
Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про зобов`язання реєстратора скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
Положення статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наводить перелік підстав для державної реєстрації права власності та інших речових прав, серед яких є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Оскільки суд дійшов висновку, що право оренди земельної ділянки у ПСП «Патріот» є припиненим у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі, на який його було укладено, а вказане судове рішення є самостійною підставою для державної реєстрації припинення речового права, тому позовна вимога про зобов`язання державного реєстратора скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію договору оренди земельної ділянки не підлягає задоволенню.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 4 259,84 грн (3238,00х0,4х0.8х4=4 259,84).
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 244,259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1  задовольнити частково.
Визнати право Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» на оренду земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0529, таким, що припинене.
Визнати право Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» на оренду земельної ділянки кадастровий номер 6322685000:02:002:0521, таким, що припинене.
Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Патріот» повернути ОСОБА_1  земельну ділянку з кадастровим номером 6322685000:02:002:0529. 
Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Патріот» повернути ОСОБА_1  земельну ділянку з кадастровим номером 6322685000:02:002:0521. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 259,84 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: ПрАТ «ПАТРІОТ», місцезнаходження: Харківська область, Богодухівський район, с. Рясне, вул. Пролетарська, буд. 2-А ідентифікаційний код 31165583.
Повне судове рішення складено 17 липня 2026 року.

Суддя  Є. А. Болибок