ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року Справа № 915/1212/25 
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Савка К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача Акціонерного товариства “Миколаївобленерго”, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017 (код ЄДРПОУ 23399393)
про стягнення коштів в сумі 75 417, 18 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явились 

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Акціонерного товариства “Миколаївобленерго” суму дивідендів в розмірі 44 234, 56 грн., інфляційні нарахування на суму боргу згідно зі ст. 625 ЦК України в розмірі 26 205, 32 грн., 3 % річних згідно зі ст. 625 ЦК України в розмірі 4 977, 30 грн., всього 75 417, 18 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 29.09.2025.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.09.2025 задоволено заяву представника позивача фізичної особи ОСОБА_1 – адвоката Бєлкіна Л.М. про участь представника позивача в підготовчому засіданні, що призначено на 29.09.2025 об 11:00 год., та в усіх наступних засіданнях суду в цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2025, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 01.12.2025 в режимі відеоконференції.
Судове засідання з розгляду даної справи, яке було призначено на 01.12.2025, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. у вимушеній позаплановій відпустці за сімейними обставинами в період з 24.11.2025 по 08.12.2025 (включно).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2026 призначено підготовче засідання на 21.01.2026 о 15:00 год.
Судове засідання у справі Господарського суду Миколаївської області № 915/1212/25, призначене на 21.01.2026 о 15:00 год., мало розпочатись із запізненням у зв`язку з попередніми засіданнями судді Олейняш Е.М. 21.01.2026, які хронологічно передували засіданню по справі № 915/1212/25. Судове засідання не відбулось, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, зокрема, у період з 15:33 по 16:51 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.01.2026 призначено судове засідання по справі на 13.03.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2026, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 22.04.2026. 
Судове засідання з розгляду даної справи, яке було призначено на 22.04.2026, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. на лікарняному з 06.04.2026 по 17.04.2026 (включно), з 21.04.2026 по 24.04.2026 (включно).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.06.2026 призначено судове засідання по справі на 02.07.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2026, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 219 ГПК України відкладено ухвалення та проголошення судового рішення в судовому засіданні на 14.07.2026 в режимі відеоконференції.

Позивач та відповідач в судове засідання 14.07.2026 не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку ст. 120 ГПК України шляхом доставки ухвали суду до електронних кабінетів сторін, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, будь-яких заяв та клопотань від сторін на адресу суду не надходило, сторони не повідомили про причини неявки представників в судове засідання, суд дійшов висновку про можливість проведення засідання суду за відсутності представників сторін.
При цьому, судом враховано, що під час розгляду справи по суті в судовому засіданні 02.07.2026 був присутній представник відповідача, а від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 9362/26 від 25.06.2026), в якому представник позивача зазначив, що не зможе взяти участь в судовому засіданні 02.07.2026, в тому числі в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим позивач не просить відкласти розгляд справи, а погоджується на завершення її розгляду без участі сторони позивача. Позивач в заяві просив провести розгляд справи 02.07.2026 без участі сторони позивача і позов задовольнити в повному обсязі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.11.2025, № 40/2026 від 12.01.2026, № 342/2026 від 27.04.2026 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 4 травня 2026 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введення на території України воєнного стану, складну безпекову ситуацію у м. Миколаєві, і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням надмірного навантаження та недостатню кількість суддів в Господарському суді Миколаївської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл судових справ, з урахуванням показників часу, необхідного для розгляду справ та матеріалів (рішення Вищої кваліфікаційної комісії України від 26.02.2025 № 41/зп-25 та від 05.03.2025 № 46/зп-25, лист ДСА від 28.01.2025 № 15-2062/25), розгляд даної справи здійснено у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

В судовому засіданні 14.07.2026 судом відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивачів.

Підставою позову позивачем зазначено, що рішенням загальних зборів акціонерів АТ "Миколаївобленерго", оформленим протоколом № 30 від 30.04.2021, вирішено нарахувати та виплатити акціонерам дивіденди за 2018-2020. Граничним строком виплати дивідендів було 30.10.2021. Проте, відповідач в порушення вимог ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" не здійснив виплату дивідендів позивачу, що порушує права останнього на отримання частки прибутку від господарської діяльності товариства.
За порушення виконання грошового зобов`язання з виплати дивідендів позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 31.10.2021 по 31.07.2025, які заявлено до стягнення.
Позивач також зазначає, що (не)виплати дивідендів одному з акціонерів досліджені в судовому рішенні по справі № 915/116/22.
Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 625 ЦК України та судовою практикою.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 13210/25 від 17.09.2025) просить суд: 
1. Вирішити питання про зменшення на 90 % суми інфляційних втрат та 3 % річних, зазначених позивачем у позовній заяві; 
2. Відмовити у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.; 
3. Зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про визнання позовних вимог щодо стягнення дивідендів та заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
В обґрунтування заперечень відповідач зазначає наступне.
Відповідач зазначає, що сплатив позивачу частину дивідендів за 2018 рік та у повному обсязі сплатив податки та збори до держбюджету з дивідендів, нарахованих позивачу за 2018-2020 роки згідно законодавства України, залишок заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати дивідендів за 2018, 2019 та 2020 роки становить 44 234, 58 грн. (38 522, 76 грн. + 3 857, 32 грн. + 1 854, 50 грн.). 
Відповідач зазначає, що визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача дивідендів у розмірі 44 234, 56 грн.
Щодо нарахування позивачем 3% річних та втрат від інфляції, відповідач, посилаюсь на правову позицію у постанові ВС по справі № 910/8396/20 від 20.10.2021, просить суд вирішити питання щодо зменшення на 90% суми інфляційних нарахувань та 3% річних, враховуючи тяжкий майновий стан АТ «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» як одного з найбільш постраждалих підприємств критичної інфраструктури від російської агресії на території Миколаївської області.
Заперечення обґрунтовані судовою практикою.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1.1 Статуту АТ “Миколаївобленерго” є юридичною особою із новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до статуту Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" у відповідності до Закону "Про акціонерні товариства". 
Відповідно до п. 10.5 Статуту дивіденд - це частина чистого прибутку Товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати емісії яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 є власником простих бездокументарних іменних акцій АТ “Миколаївобленерго”, а саме:
- станом на 29.05.2019 у кількості 33 000 штук, що підтверджується обмеженою випискою про стан рахунку в цінних паперах № 1/2 від 03.06.2025, видана депозитарною установою ТОВ «Навігатор-Інвест»;
- станом 24.05.2021 та на 28.07.2022 у кількості 43 000 штук, що підтверджується виписками про стан рахунку в цінних паперах від 03.06.2025 № 0306/5 та № 0306/4, видані депозитарною установою ТОВ «Навігатор-Інвест».

Щодо дивідендів за 2018 рік. 

Рішенням річних Загальних зборах акціонерів АТ “Миколаївобленерго”, затверджених протоколом № 28 від 08.04.2019, були прийняті наступні рішення, зокрема: 
- по питанню 6 порядку денного щодо розподілу прибутку і збитків товариства, отриманих за результатами діяльності товариства у 2018 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахування вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році вирішено: 
"Розподілити чистий прибуток, отриманий товариством за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році, з урахуванням Закону України “Про управління об`єктами державної власності” та постанови Кабінету міністрів України “Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави”, таким чином:
50 % - на виплату дивідендів акціонерам товариства; 
5 % - на поповнення резервного капіталу товариства;
45 % - на здійснення витрат, передбачених фінансовим планом товариства на 2019 рік.
Затвердити загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік у розмірі – 11 918,6 тис. грн.
Встановити, що виплата дивідендів здійснюється Товариством через депозитарну систему України в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
(Протоколи № 10, 11, 12, 13 про підсумки голосування на річних загальних зборах акціонерах).

У зв`язку з цим, на виконання рішення загальних зборів акціонерів, Рішенням засідання Наглядової ради (Протокол № 44 від 14.05.2019), зокрема, по четвертому питанню порядку денного прийнято рішення:
1) визначити датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році, робочий день, що наступає після спливу десяти робочих днів з моменту прийняття цього рішення;
2) нарахування та виплату дивідендів здійснити у розмірі, визначеному рішенням річних Загальних зборів товариства від 08.04.2019 (протокол № 28) та в порядку, визначеному статтею 30 Закону України “Про акціонерні товариства” до 08.10.2019;
3) протягом 10 днів з дати складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, Товариству повідомити осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті товариства.

На виконання рішення загальних зборів акціонерів від 08.04.2019 (протокол № 28) та рішення Наглядової ради від 14.05.2019 (протокол № 44), відповідач направив до Національного депозитарію України у електронному вигляді через особистий кабінет на сайті НДУ розпорядження на виплату доходів (сум погашення) за цінними паперами вих. № 01/26-1840 від 02.03.2020, з блоком файлів підписаних електронними підписами, зокрема:
- розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами (вих. № 01/26-1840 від 02.03.2020) за 2018 рік на суму 3 565 283, 34 грн.; 
- розрахунок нарахування дивідендів (доходів)/сум погашення за цінними паперами Емітента (вих. № 01/26-1840/18-45 від 02.03.2020), додаток до Розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами № 01/26-1840 від 02.03.2020 по депозитарній установі ТОВ «Навігатор-Інвест»; 
- інформацію про власників цінних паперів емітента станом на 29 травня 2019 р. в розрізі депозитарної установи: ТОВ «Навігатор-Інвест» (вих. № 01/26-1840/11-45А від 02.03.2020), додаток до Розрахунку нарахування дивідендів (доходів)/сум погашення за цінними паперами Емітента № 01/26-1840 від 02.03.2020;
- інформацію щодо виплати акціонерним товариством дивідендів (вих. № 01/26-1841 від 02.03.2020).

Відповідно до витягу з Загальної дивідендної відомості АТ "Миколаївобленерго" за 2018 ОСОБА_1 нараховано дивіденди (кількість акцій 33 000) 2 479, 29 грн., в тому числі ПДФО 123, 96 грн. та військовий збір 37, 19 грн. 
Отже, сума дивідендів до виплати становила 2 318, 14 грн.

Відповідно до відомості нарахування та виплати дивідендів (зведена) по категоріям за 2018 рік усім акціонерам (до складу яких входить позивач ОСОБА_1 ) нараховано 5 825, 81 грн. – сума податку на доходи фізичних осіб резидентів (5%), 1 742, 23 грн. – сума військового збору (1,5%). 
Вказані суми сплачені відповідачем до УДКС України в Миколаївській області на рахунок Казначейства України, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:
- платіжне доручення № 2623 від 11.06.2019 на суму 5 825, 81 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11010400, ПДФО з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2018 р.;;; ПДВ (без податку) грн Проц. Закуп. Не передб.”; 
- платіжне доручення № 2624 від 11.06.2019 на суму 1 742, 23 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11011000, військовий збір з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2018р.;;; ПДВ (без податку) грн Проц. Закуп. Не передб.”.

Згідно розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами (вих. № 01/26-1840 від 02.03.2020) за 2018 рік на суму 3 565 283, 34 грн., на виконання рішення загальних зборів акціонерів від 08.04.2019 (протокол № 28) та рішення Наглядової ради від 14.05.2019 (протокол №44), відповідачем перераховано на рахунок Національного депозитарія України суму дивідендів до виплати у розмірі 3 565 283, 34 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 930 від 02.03.2020 на суму 3 565 283, 34 грн., із зазначенням призначення платежу “Перерах отримувачам, зг розпорядження про виплату доходів № 01/26-1840 від 02.03.20 Без ПДВ.Пр.зак.не пер.”.

Отже, відповідачем повністю сплачено дивіденди згідно рішення загальних зборів акціонерів від 08.04.2019 (протокол № 28) та рішення Наглядової ради від 14.05.2019 (протокол № 44) на суму 2 318, 14 грн. 

Щодо дивідендів за 2018 (донарахування) та за 2019-2020 роки. 

27.04.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 364 «Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави». 04.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1015 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни до постанови КМУ від 24.04.2019 № 364, а саме збільшено базовий норматив відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово господарської діяльності у 2018 році до 90 відсотків.

Рішенням засідання Наглядової ради (Протокол № 98 від 29.04.2021), зокрема, вирішено:
- по питанню 2 порядку денного: у разі прийняття дистанційними річними Загальними зборами, які відбудуться 30 квітня 2021 року, рішень з питання порядку денного "Затвердження розміру річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік, у зв`язку з приведенням у відповідність до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 364 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1015)": 
1) визначити, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році, є робочий день, що наступив після спливу десяти робочих днів з моменту прийняття рішення наглядовою радою товариства (протокол № 44 від 14 травня 2019 року):
2) нарахування та виплату дивідендів здійснити з 10.06.2021 до 30.10.2021 в порядку, визначеному ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства";
3) протягом 10 днів з моменту прийняття рішення дистанційними річними Загальними зборами АТ "Миколаївобленерго" має повідомити осіб, яка мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному вебсайті АТ "Миколаївобленерго".

- по питанню 3 порядку денного вирішено: у разі прийняття дистанційними річними Загальними зборами, які відбудуться 30 квітня 2021 року, рішень з питання порядку денного "Розподіл прибутку і збитків Товариства, отриманих за результатами діяльності Товариства у 2019 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2019 році”:
1) визначити, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2019 році, є робочий день, що наступає після спливу десяти робочих днів з моменту прийняття рішення дистанційними річними Загальними зборами;
2) нарахування та виплату дивідендів здійснити з 10.06.2021 до 30.10.2021 в порядку, визначеному ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства";
3) протягом 10 днів із дати складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, АТ “Миколаївобленерго” має повідомити осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному вебсайті АТ "Миколаївобленерго".

- по питанню 4 порядку денного вирішено: у разі прийняття дистанційними річними Загальними зборами, які відбудуться 30 квітня 2021 року, рішень з питання порядку денного "Розподіл прибутку і збитків Товариства, отриманих за результатами діяльності Товариства у 2020 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2020 році”:
1) визначити, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2020 році, є робочий день, що наступає після спливу десяти робочих днів з моменту прийняття рішення дистанційними річними Загальними зборами;
2) нарахування та виплату дивідендів здійснити з 10.06.2021 до 30.10.2021 в порядку, визначеному ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства";
3) протягом 10 днів із дати складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, АТ “Миколаївобленерго” має повідомити осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному вебсайті АТ "Миколаївобленерго".

Рішенням дистанційних загальних зборів АТ "Миколаївобленерго", проведених 30.04.2021, оформлених протоколом № 30 від 11.05.2021, були прийняті наступні рішення, зокрема: 
- по питанню 5 порядку денного щодо затвердження розміру річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік, у зв`язку з приведенням у відповідність до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 364 (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1015) вирішено:
1. Затвердити загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік у розмірі 21 453, 440 тис. грн., у зв`язку з приведенням у відповідність з вимогами встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 364 "Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави" із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1015.
2. Врахувати сплату Товариством дивідендів на державну частку у статутному капіталі Товариства до державного бюджету за результатами діяльності Товариства за 2018 рік у розмірі 8 343, 021 тис. грн., іншим акціонерам у розмірі - 3 575, 579 тис. грн.
3. Зобов`язати керівника виконавчого органу сплатити Товариством дивіденди за результатами діяльності Товариства за 2018 рік.
4. Встановити, що виплата дивідендів здійснюється Товариством через депозитарну систему України в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

- по питанню 6 порядку денного щодо розподілу прибутку і збитків Товариства, отриманих за результатами діяльності Товариства у 2019 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2019 році вирішено:
"Розподілити чистий прибуток, отриманий Товариством за результатами фінансово-господарської діяльності у 2019 році, з урахуванням Закону України "Про управління об`єктами державної діяльності", наступним чином:
- 50% - на виплату дивідендів акціонерам Товариства,
- 5% - на поповнення резервного капіталу Товариства, 
- 45% - на здійснення витрат, передбачених фінансовим планом Товариства на 2020 рік.
Затвердити загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2019 рік у розмірі - 15 220, 098 тис. грн.
Встановити, що виплата дивідендів здійснюється Товариством через депозитарну систему України в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку".

- по питанню 7 порядку денного щодо розподілу прибутку і збитків Товариства, за результатами діяльності Товариства у 2020 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2020 році вирішено:
"Розподілити чистий прибуток, отриманий Товариством за результатами фінансово-господарської діяльності у 2020 році, з урахуванням Закону України "Про управління об`єктами державної власності", наступним чином:
- 50% - на виплату дивідендів акціонерам Товариства,
- 5% - на поповнення резервного капіталу Товариства, 
- 45% - на здійснення витрат, передбачених фінансовим планом Товариства на 2021 рік.
Затвердити загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2020 рік у розмірі – 152 002, 229 тис. грн.
Встановити, що виплата дивідендів здійснюється Товариством через депозитарну систему України в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку".
Протокол № 30 річних Загальних зборів Акціонерного товариства “Миколаївобленерго” складений 11.05.2021 та підписаний головою Загальних зборів та секретарем Загальних зборів.

Відповідно до загальної відомості ТА «Миколаївобленерго» за 2018 рік на підставі рішення Наглядової ради Товариства (протокол № 98 від 29.04.2021) та рішення річних Загальних зборів акціонерів (протокол № 30 від 11.05.2021), ОСОБА_1 донараховано дивіденди за 2018 рік (кількість акцій 33 000) у розмірі 1 983, 42 грн., в тому числі ПДФО 99, 17 грн. та військовий збір 29, 75 грн. Отже, донарахована сума дивідендів до виплати позивачу становила 1 854, 50 грн.

Відповідно до відомості нарахування та виплати дивідендів (зведена) по категоріям за 2018 рік, підготовленої ТОВ “УПР-ФІНАНС”, усім акціонерам – фізичним особам резидентам (до складу яких входить позивач ОСОБА_1 ) нараховано 4 655, 52 грн. – сума податку на доходи фізичних осіб резидентів (5%), 1 398, 38 грн. – сума військового збору (1,5%). 
Вказанні суми сплачені відповідачем до ГУДКС України в Миколаївській області на рахунок Казначейства України, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: 
- платіжне доручення № 3879 від 23.06.2021 на суму 4 655, 52 грн., із зазначенням призначення платежу “101;233999393;Код платежу 11010400, ПДФО з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2018 р.;;; Терм спл 30.06.21”; 
- платіжне доручення № 3880 від 23.06.2021 на суму 1 398, 38 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11011000, військовий збір з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2018р.;;; Терм спл 30.06.21”.

З метою проведення розрахунку дивідендів відповідач отримав від Центрального депозитарію перелік акціонерів, які мають право на отримання дивідендів за акціями/ доходу за цінними паперами станом на 24.05.2021 (вих. № 41483 від 26.05.2021). 
Відповідно до переліку ОСОБА_1 мав у власності 43 000 акцій товариства, які обліковувались в депозитарній установі ТОВ «Навігатор-Інвест».

Відповідно до загальної дивідендної відомості АТ «Миколаївобленерго» за 2019 рік на підставі рішення Наглядової ради АТ “Миколаївобленерго” (протокол № 98 від 29.04.2021) та рішення річних Загальних зборів акціонерів (протокол № 30 від 11.05.2021), ОСОБА_1 нараховано дивіденди за 2019 рік (кількість акцій 43 000) 4 125, 47 грн., в тому числі ПДФО 206, 27 грн. та військовий збір 61, 88 грн. Отже, нарахована сума дивідендів до виплати позивачу становила 3 857, 32 грн.

Відповідно до відомості нарахування та виплати дивідендів (зведена) по категоріям за 2019 рік, підготовленої ТОВ “УПР-ФІНАНС”, усім акціонерам – фізичним особам резидентам (до складу яких входить позивач ОСОБА_1 ) нараховано 9 916, 50 грн. – сума податку на доходи фізичних осіб резидентів (5%), 2 978, 94 грн. – сума військового збору (1,5%). 
Вказані суми сплачені відповідачем до ГУДКС України в Миколаївській області на рахунок Казначейства України, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:
- платіжне доручення № 3883 від 23.06.2021 на суму 9 916, 50 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11010400, ПДФО з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2019 р.;;; Терм спл 30.06.21”; 
- платіжне доручення № 3884 від 23.06.2021 на суму 2 978,94 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11011000, військовий збір з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2019р.;;; Терм спл 30.06.21”.

Відповідно до загальної відомості АТ «Миколаївобленерго» за 2020 рік на підставі рішення Наглядової ради АТ “Миколаївобленерго” (протокол № 98 від 29.04.2021) та рішення річних Загальних зборів акціонерів (протокол № 30 від 11.05.2021) нараховано дивідендів за 2020 рік ОСОБА_1 (кількість акцій 43 000) 41 200, 81 грн., в тому числі ПДФО 2 060, 04 грн. та військовий збір 618, 01 грн. Отже, нарахована сума дивідендів до виплати позивачу становила 38 522, 76 грн.

Відповідно до відомості нарахування та виплати дивідендів (зведена) по категоріям за 2020 рік, підготовленої ТОВ “УПР-ФІНАНС”, усім акціонерам – фізичним особам резидентам (до складу яких входить позивач ОСОБА_1 ) нараховано 99 008, 27 грн. – сума податку на доходи фізичних осіб резидентів (5%), 29 704, 02 грн. – сума військового збору (1,5%). 
Вказані суми сплачені відповідачем до ГУДКС України в Миколаївській області на рахунок Казначейства України, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:
- платіжне доручення № 3887 від 23.06.2021 на суму 99 008, 27 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11010400, ПДФО з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2020 р.;;; Терм спл 30.06.21”; 
- платіжне доручення № 3888 від 23.06.2021 на суму 29 704, 02 грн., із зазначенням призначення платежу “;101;233999393;Код платежу 11011000, військовий збір з дивідендів фіз.осіб резидентів за 2020р.;;; Терм спл 30.06.21”.

Інформація про дату, порядок та строк виплати дивідендів була доведена до відома акціонерів АТ “Миколаївобленерго” шляхом розміщення інформації та повідомлення про виплату дивідендів за 2018 рік, повідомлення про виплату дивідендів за 2019 рік, повідомлення про виплату дивідендів за 2020 рік на офіційному сайті АТ “Миколаївобленерго”.

Відповідно до інформації АТ «Миколаївобленерго» № 01/37-11231 від 10.12.2021, наданої на запит позивача, на даний момент Товариство не має можливості сплатити суму в розмірі 5 283 9030, 99 грн. одним платежем через депозитарну систему України, для подальшого її розподілення між акціонерами. Однак, розуміє необхідність якнайшвидшого вирішення даного питання та вживає дій, щодо поповнення обігових коштів Товариства, що дасть можливість виконати зобов`язання перед акціонерами Товариства.

Позивач в позовній заяві зазначив, що предметом судового спору по справі № 915/116/22 вже була вимога іншого акціонера АТ "Миколаївобленерго" до АТ "Миколаївобленрго" про стягнення дивідендів за 2018-2020, 3 % річних та інфляційних втрат.

Невиплата відповідачем позивачу дивідендів за 2018 рук (донарахування) та 2019-2020 роки і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Обставини справи щодо фінансового стану відповідача.

На підтвердження перебування відповідача у скрутному фінансовому становищі відповідачем подано наступні документи: 
- довідку АТ “Миколаївобленерго” № 05.01/01-26/359 від 04.09.2025, відповідно до якої станом на 01.08.2025 загальна дебіторська заборгованість споживачів перед АТ “Миколаївобленерго” становить 290 609 005, 62 грн.;
- лист АТ “Миколаївобленерго” № 01/01-14-4285 від 10.09.2025, адресований Міністерству енергетики України, яким надано інформацію щодо збитків, завданих суб`єктам господарювання внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації. Зокрема, відповідно до додатку потреба АТ "Миколаївобленерго" у витратах, необхідних для відновлення майна та майнових прав, становить 12 964 799, 54 тис.грн.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Правове регулювання виплати дивідендів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 167 ГК України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.
Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження частки (її частини) у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Договір відчуження майна, предметом якого є частка (її частина) у статутному (складеному) капіталі товариства, укладається у письмовій формі; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про акціонерні товариства” № 514-VI від 17.09.2008 (в редакції від 16.08.2020, яка діяла на час спірних правовідносин; закон втратив чинність 01.01.2023) цей Закон визначає порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України “Про акціонерні товариства” акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України “Про акціонерні товариства” акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства. Усі акції товариства є іменними. Акції товариств існують виключно в бездокументарній формі. 
Відповідно до ст. 25 Закону України “Про акціонерні товариства” кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на:
1) участь в управлінні акціонерним товариством;
2) отримання дивідендів;
3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства;
4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.
Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування.
Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України “Про акціонерні товариства” дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.
Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.
Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.
Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати емісії яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до абз. 1-3 ч. 2 ст. 30 Закону України “Про акціонерні товариства” виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.
Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року.
У разі прийняття загальними зборами рішення щодо виплати дивідендів у строк, менший ніж передбачений абзацом першим цієї частини, виплата дивідендів здійснюється у строк, визначений загальними зборами.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України “Про акціонерні товариства” рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.
Розмір дивідендів за привілейованими акціями всіх класів визначається у статуті акціонерного товариства.
Відповідно до абз. 1-3 ч. 4 ст. 30 Закону України “Про акціонерні товариства” для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради, передбаченим першим реченням цієї частини, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, складається протягом одного місяця після закінчення звітного року.
Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, складається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.
Товариство в порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями акціонерне товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями оператора організованого ринку капіталу (операторів організованих ринків капіталу), на якому (яких) акції такого товариства допущені до торгів.
Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України “Про акціонерні товариства” публічне акціонерне товариство, щодо акцій якого здійснено публічну пропозицію та/або акції якого допущені до торгів на фондовій біржі, а також банк у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснює виплату дивідендів через депозитарну систему України.
Акціонерні товариства, інші, ніж зазначені в абзаці першому цієї частини, в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснюють виплату дивідендів через депозитарну систему України або безпосередньо акціонерам. Спосіб виплати дивідендів визначається відповідним рішенням загальних зборів акціонерів.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Рішення загальних зборів товариства є достатньою та належною правовою підставою отримання коштів його учасниками (п. 46 постанови ВП ВС від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17).

Отримання частини прибутку акціонерного товариства (дивідендів) фактично є правом акціонера, що може бути реалізованим у разі ухвалення загальними зборами відповідного рішення. Відтак з моменту, коли у акціонера настає відповідне право на отримання дивідендів, у акціонерного товариства фактично настає обов`язок здійснити їх виплату на користь акціонера.
Тобто у такому разі між акціонером та акціонерним товариством виникає зобов`язання щодо виплати дивідендів в розумінні ст. 509 ЦК та ст. 30 Закону "Про акціонерні товариства" (постанова КГС ВС від 25.05.2022 у справі № 910/7126/20).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що ні у ст. 117 ЦК, ні у ст. 29 Закону "Про акціонерні товариства" та статуті ПАТ "Укрнафта" не закріплено такого обов`язку акціонера, як звернення до товариства з вимогою про виплату йому дивідендів після прийняття зборами рішення про виплату цих дивідендів. Натомість зі змісту ч. 2 ст. 30 Закону "Про акціонерні товариства" вбачається, що з моменту прийняття рішення загальними зборами виплата дивідендів акціонеру стає обов`язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариство і не залежить від будь-яких дій акціонера (постанови Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17, від 31.01.2018 у справі № 910/8399/17, від 25.05.2022 у справі № 910/7126/20).

У разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами (постанова КГС ВС від 01.06.2022 у справі № 922/1011/21).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".
Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.
Отже, сплата акціонеру дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами товариства, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів акціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17, від 11.08.2020 у справі №910/13193/19, від 01.06.2022 у справі № 922/1011/21).

Невиплата акціонерним товариством дивідендів у строки, що визначені рішеннями загальних зборів акціонерів, дає підстави таким акціонерам вимагати у товариства виконання відповідного зобов`язання відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК, в тому числі в судовому порядку (постанова КГС ВС від 25.05.2022 у справі № 910/7126/20).

4.2. Правове регулювання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови ВП ВС від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.
Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому суди правомірно застосували до цих правовідносин положення ст. 625 ЦК України (постанова КГС ВС від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17).

Суд може зменшити розмір процентів річних у кожному конкретному випадку з урахуванням таких підтверджених обставинами справи підстав, зокрема, як дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу тощо, а також дотримуючись принципів розумності, справедливості, пропорційності та балансу між інтересами боржника і кредитора.
Заявляти про наявність підстав для зменшення процентів річних та доводити, що вони підтверджуються конкретними обставинами справи має саме боржник, а суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази має надати оцінку обґрунтованості таких доводів та вирішити питання про можливість зменшення процентів річних.
Розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), - це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, не підлягає зменшенню судом.
Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат (п. 156-159 постанови ВП ВС від 02.07.2025 у справі № 903/602/24).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку. 
Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 (донарахування), 2019, 2020 роки, а також нарахованих інфляційних втрат та 3 % річних. 
Як встановлено судом вище, 29.04.2021 Наглядовою радою АТ “Миколаївобленерго” прийнято рішення, оформлене протоколом № 98 від 29.04.2021, яким визначено, що у разі прийняття дистанційними річними загальними зборами, які відбудуться 30.04.2021, рішень з питань порядку денного щодо затвердження розміру річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік, у зв`язку з приведенням у відповідність до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 364 та розподілу прибутку і збитків Товариства, отриманих за результатами діяльності Товариства у 2019, 2020 роках, в тому числі затвердження розміру дивідендів, то визначити, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, є робочий день, що наступає після спливу десяти робочих днів з моменту прийняття рішення дистанційними річними загальними зборами. Крім того, вирішено здійснити нарахування та виплату дивідендів з 10.06.2021 до 30.10.2021 в порядку, визначеному ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".
Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2021 були проведені дистанційні річні загальні збори АТ "Миколаївобленерго", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом № 30, який складено 11.05.2021 року, зокрема, щодо затвердження розміру річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018, 2019, 2020 роки. Встановлено, що виплата дивідендів здійснюється Товариством через депозитарну систему України в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
Виплата дивідендів здійснюється на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів з врахуванням прийнятого наглядовою радою рішення, позивач є акціонером та власником простих акцій товариства, зобов`язання з виплати дивідендів є таким, строк виконання якого настав.
Судом встановлено, що розмір нарахованих АТ "Миколаївобленерго" дивідендів позивача ОСОБА_1 по роках становить:
- за 2018 рік (донарахування) - 1 854, 50 грн. без ПДФО та військового збору;
- за 2019 рік - 3 857, 32 грн. без ПДФО та військового збору;
- за 2020 рік - 38 522, 76 грн. без ПДФО та військового збору.
В загальній сумі за 2018 (донарахування), 2019, 2020 роки в розмірі 44 234, 56 грн. без ПДФО та військового збору, яка заявлена до стягнення позивачем та визнана відповідачем. 
Враховуючи, що право на отримання частки прибутку (дивідендів) акціонером передбачено статтею 116 ЦК України, Законом України "Про акціонерні товариства" і з цього питання були прийняті рішення загальними зборами акціонерів АТ "Миколаївобленерго", однак останнє виплату дивідендів своєму акціонеру ОСОБА_1 не здійснило за 2018 (донарахування), 2019, 2020 роки, чим припустилось тривалого порушення своїх зобов`язань і прав такого акціонера на мирне володіння майном, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з АТ "Миколаївобленерго" невиплачених в строк дивідендів ОСОБА_1 в сумі 44 234, 56 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Судом також встановлено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 3 % річних в сумі 4 977, 30 грн. за період з 31.10.2021 по 31.07.2025 та інфляційні втрати в сумі 26 205, 32 грн. за період з листопада 2021 по липень 2025. Нарахування здійснено, виходячи з суми заборгованості в розмірі 44 234, 56 грн.
Перевіривши нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що 3 % річних та інфляційні втрати нараховано арифметично правильно, відповідно до фактичних обставин справи та вимог законодавства (ст. 625 ЦК України). 

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення / відмову в стягненні 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), - це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, не підлягає зменшенню судом.
Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат (п. 158-159 постанови ВП ВС від 02.07.2025 у справі № № 903/602/24).
Оскільки позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати, а також 3 % річних, тобто відсотки у розмірі, встановленому законом (ст. 625 ЦК України), в суду відсутні правові підстави для зменшення чи відмови у їх стягненні саме з підстав скрутного фінансового становища відповідача. Зменшення інфляційних втрат не передбачено законом.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

6.1. Щодо витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. згідно ст. 129 ГПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Акціонерного товариства “Миколаївобленерго”, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017 (код ЄДРПОУ 23399393) на користь позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):
- 44 234, 56 грн. (сорок чотири тисячі двісті тридцять чотири грн. 56 коп.) - заборгованості за дивідендами;
- 4 977, 30 грн. (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят сім грн. 30 коп.) – 3 % річних згідно зі ст. 625 ЦК України;
- 26 205, 32 грн. (двадцять шість тисяч двісті п`ять грн. 32 коп.) – інфляційні втрати згідно зі ст. 625 ЦК України;
- 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253-259 ГПК України.
Повне рішення складено 20.07.2026

Суддя Е.М. Олейняш