Єдиний унікальний номер: 379/1566/26 
Провадження № 1-кп/379/95/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року | м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №42026112030000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, РНОКПП НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України,
УСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Так, 06 серпня 2026 року приблизно о 17 годині начальник відділу «Служба у справах дітей» Таращанської міської ради ОСОБА_4 , яка відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, разом з головним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Таращанської міської ради ОСОБА_6 та старостою Салиського старостинського округу Таращанської міської ради ОСОБА_7 в зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, здійснювала передбачені законодавством заходи з оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Після проведення заходів з оцінки рівня безпеки дітей, у зв`язку із загрозою для їх життя та здоров`я, було прийнято рішення про негайне відібрання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що була повідомлена ОСОБА_10 , яка відреагувала агресивно та покликала свого сина ОСОБА_5 з метою перешкодити вказаним законним діям службових осіб відділу «Служба у справах дітей» Таращанської міської ради.
Відразу після цього ОСОБА_5 з метою перешкодити виконанню ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, а також достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є службовою особою - начальником відділу «Служба у справах дітей» Таращанської міської ради та перебуває за вказаною адресою у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень, швидко наблизився до ОСОБА_4 та, діючи умисно, без будь-яких законних підстав, із застосуванням фізичного насильства, наніс їй один удар кулаком правої руки в ліву виличну ділянку обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження.
Внаслідок вище вказаних дій ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі у виличній ділянці зліва, яке за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
.
Отже, ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями вчинив умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 350 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження
17.08.2026 між потерпілою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншої сторони, укладено угоду про примирення.
Згідно з цією угодою про примирення сторони повністю погодилися з формулюванням обвинуваченням та правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 350 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину в зазначеному діянні.
Згідно умов угоди про примирення обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого в судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 350 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила, що угода про примирення ініційована саме нею, просила затвердити угоду, та зазначила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.
У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про примирення та зазначив, що при її укладені дотримано вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження. 

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про примирення та призначення покарання
Розглядаючи питання в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.
Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до п.п. 1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 350 КК України, є нетяжким злочином.
Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Отже, у кримінальному провадженні №42026112030000320, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.08.2026, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілої.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди було ініційовано потерпілою у кримінальному провадженні, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.
Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , щире каяття ,активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 – не встановлені.
Оскільки умови угоди про примирення, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 350 КК України, як вчинення умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, він вперше вчинив кримінальне правопорушення, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про примирення може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 350 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі з його звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532, 615 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 серпня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №42026112030000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2026 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 350 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя Таращанського  районного суду Київської області | ОСОБА_11