Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/12145/26
Провадження № 33/4815/763/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
захисника – Маєвського О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маєвського О.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2026 рокуОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. 
З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2026 року о 20 год. 05 хв. в м. Рівне по вул. Князя Володимира, 36, водій ОСОБА_1  повторно протягом року керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, а саме, не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». 
Таким чином, ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Маєвський О.А.просить постанову місцевого суду змінити, застосувавши до ОСОБА_1 штраф без позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Вважає, що суд першої інстанції протиправно позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, як особу, яка такого права не мала.
Заслухавши доводи захисника Маєвського О.А. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Постанова суду першої інстанції в частині доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП ніким не оскаржується, а тому апеляційний суд не наводить доказів на підтвердження таких висновків суду першої інстанції.
Доводи захисника Маєвського О.А. щодо неможливості застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з підстав відсутності у нього такого права апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1  повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка немає права керування таким транспортним засобом.
Апеляційний суд зазначає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є також превентивним заходом повторного вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення в майбутньому.
При визначені виду адміністративного стягнення, яке підлягає застосування до ОСОБА_1 , місцевим судом вірно не враховано висновки, викладені в абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, оскільки зазначені висновки втратили свою актуальність у зв`язку із змінами, внесеними до Кодексу України про адміністративні правопорушення та суперечать приписам чинного законодавства.
Суд звертає увагу, що відповідно до змісту ч. 5 ст.126 КУпАП за повторне протягом року, вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачене покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Таким чином, законодавець визначив позбавлення права керування транспортними засобами як обов`язковий вид додаткового адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому питання щодо оплатного вилучення транспортного засобу залишено на розсуд суду, тоді як незастосування позбавлення права керування з підстав, не передбачених законом, суперечить вимогам санкції зазначеної норми.
Отже, призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, місцевий суд правильно керувався вимогами чинного КУпАП та обґрунтовано не застосував правові висновки, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, які не відповідають чинному законодавчому регулюванню.
Апеляційним переглядом справи не встановлено порушень норм процесуального права чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих доказах та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду – без змін.
Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Маєвського О.А. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович