УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/5360/25 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,
суддів Бондар О.О., Шевчук А.М.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №278/5360/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Мокрецького В.І. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023 в сумі 57 733,24 грн.
В обґрунтування позову зазначало, що 30.03.2023 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №C-602-017163-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Зазначало, що відповідно до умов договору процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 36 000 грн. Вказувало, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 36 000 грн. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед позивачем не виконала, порушила умови кредитного договору. Зазначало, що заборгованість відповідача за кредитним договором становить 57 733,24 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 35 936,33 грн та прострочена заборгованість за сумою відсотків – 21 796,91 грн. Враховуючи вищевикладене просило задовольнити позов в повному обсязі.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2026 року у задоволенні позову АТ «Ідея Банк» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції АТ «Ідея Банк» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що на підтвердження заявлених позовних вимог АТ «Ідея Банк» долучило докази, які підтверджують спірні правовідносини, у тому числі й щодо суми спірної заборгованості за кредитним договором, зокрема: текст договору комплексного банківського обслуговування, який акцептувала і до якого приєдналась ОСОБА_1 , копію угоди про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування №С-602-017163-23-980 від 30.03.2023, паспорт споживчого кредиту «CB WHITE + INS», згоду фізичної особи – власника персональних даних та суб`єкта критичної історії, виписку з поточного рахунку по кредитному договору ОСОБА_1 , довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 30.09.2025, вимогу від 05.08.2025 про усунення порушень кредитних зобов`язань та докази направлення вимоги відповідачу. Зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості містить усі складові цього розрахунку (дати, операції, суми та відсоткові ставки), є чітким та надає можливість їх дослідженню в електронному вигляді шляхом збільшення (масштабування) такого документа. Вказує, що розмір заборгованості підтверджено випискою по рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 30.09.2025. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2026 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 30.03.2023 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №C-602-017163-23-980. 
Вказана угода підписана ОСОБА_1 особисто, про що свідчить її власноручний підпис.
Згідно умов угоди банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний кредитний ліміт - 200 000 грн зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації (п.4.1 угоди); - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди – 36 000 грн та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту за ініціативи банку, про що буде повідомлено клієнта додатково (п.4.2 угоди); - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72% річних (п.4.3 угоди).
Також, 30.03.2023 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту «СВ WHITE +INS» (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), згідно якого вбачається, що тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту 200 000 грн; строк кредитування - 12 місяців (з можливістю пролонгації); мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; процента ставка 72% річних; загальні витрати за кредитом 162 416,63 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 362 416,63 грн; реальна річна процентна ставка 131,88% річних.
Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 11.08.2016 по 30.09.2025 прослідковується, що ОСОБА_1 було видано кредит в розмірі 36 000 грн., а також факти використання відповідачем кредитних коштів. 
Із виписки вбачається, що ОСОБА_1 користувалася цими коштами, а також частково сплачувала заборгованість за кредитним договором, що свідчить про дії, спрямовані на виконання умов кредитного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має непогашену заборгованість перед АТ «Ідея Банк» за угодою №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023 у розмірі 57 733,24 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 35 936,33 грн та прострочена заборгованість за сумою відсотків – 21 796,91 грн.
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.08.2025. Згідно даної вимоги, АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення вищевказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме, достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом. Також відповідачу повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір банку.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру спірної заборгованості. Зокрема, АТ «Ідея Банк» у розпорядження суду наданий детальний розрахунок спірної заборгованості, однак якість такого письмового доказу не надає суду можливості відтворити зафіксовану на ньому інформацію. Зважаючи на те, що АТ «Ідея Банк» визнало факт часткового погашення ОСОБА_1 спірного боргу, а також із огляду на відсутність у розпорядженні суду відомостей стосовно розміру внесених відповідачкою грошових коштів на повернення спірного боргу, суд не може самостійно перевірити правильність здійсненого АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості. 
Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У справі, що переглядається встановлено, що 30.03.2023 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №C-602-017163-23-980, яка підписана відповідачем власноручним підписом, за умовами якої банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби, максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200 000 грн., розмір кредитної лінії на момент укладання угоди становив 36 000 грн., строком на 12 місяців із автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов кредитного договору та/або відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації.
Відповідно до п.4.3 угоди, процентна ставка за користуванням кредитом становить 72% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 131,88% річних та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 362 416,63 грн.
Отже, враховуючи, що кредитний договір №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023 підписаний ОСОБА_1 власноручно, що свідчить про те, що відповідач ознайомилася та погодилася з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як витрати на страхування та уклали в належній письмовій формі кредитний договір.
Як вбачається з матеріалів справи отримання ОСОБА_1 кредитних коштів знайшло своє підтвердження у виписці по особовому рахунку за період з 11.08.2016 по 30.09.2025, з якої вбачається, що відповідачу видано 36 000 грн., які нею частково сплачено, що фактично і підтверджує наявність у неї боргового зобов`язання.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.
При цьому, згідно з пунктом 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц.
Таким чином, системний аналіз матеріалів справи, зокрема, виписка по вказаному рахунку в сукупності з іншими доказами, дають підстави для висновку, що позивачем надані суду належні та допустимі докази, а саме первинні бухгалтерські документи щодо надання кредитних коштів та отримання таких коштів відповідачем за кредитним договором №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023.
З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів колегія суддів приходить до висновку про укладення та підписання угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023 з АТ «Ідея Банк».
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має непогашену заборгованість перед АТ «Ідея Банк» за угодою №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023 у розмірі 57 733,24 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 35 936,33 грн та прострочена заборгованість за сумою відсотків – 21 796,91 грн.
Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 слідує, що залишок на початок періоду: основний СКР – 0,00 грн., заборгованість по комісіям та відсоткам – 0,00 грн., розмір кредитного ліміту – 36 000 грн., ліміт розстрочки – 36 000 грн., дозволений овердрафт – 0,00 грн.
Також, згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що всього по карті: 30 757,89 грн., всього за період: -35 936,33 грн.; прострочений кредит – 35 936,33 грн.; відсотки та комісії – 21 796,91 грн.
Таким чином, АТ «Ідея Банк» правомірно пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту в розмірі 35 936,33 грн та відсотків в розмірі 21 796,91 грн за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором.
У свою чергу ОСОБА_1 вказаного вище розрахунку не спростувала, доказів повної чи часткової сплати боргу суду не надала.
Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою.
Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних.
Відтак, при нарахуванні процентів на прострочену суму кредиту застосовувалася процентна ставка 72% річних та у виписці ці операції зазначені як «Нарахування штрафних % за прострочений кредит».
Крім того, відповідно до тарифів банку «Умови обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, встановлена оплата за отримання коштів готівкою та безготівковий переказ коштів, у розмірі 2% від суми транзакції, що стягується з рахунку у день списання суми операції з рахунку.
Так, відповідно до виписки по рахунку, в частині виписки «Внутрішньобанківські операції за рахунком» вказана операція зазначена наступним чином: нарахування - «Комісія за переказ засобами СДО на рахунки та БПК в інші банки», погашення «Погашення транзакційних витрат з ОКР». В частині виписки «Фінансові трансакції за рахунком» зазначена як «Комісія за переказ з ОКР MoneySend у кредит».
Отже, всі зазначені платежі узгоджуються з умовами укладеного між сторонами кредитного договору.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання позову АТ «Ідея Банк» сплачено 2 422,40 грн та за подання апеляційної скарги сплачено 2 906,88 грн., оскільки позов і апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» задоволено, то з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню сплачений судовий збір в загальній сумі 5 329,28 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №C-602-017163-23-980 від 30.03.2023 в сумі 57 733,24 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 35 936,33 грн та прострочена заборгованість за сумою відсотків – 21 796,91 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн та в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 906,88 грн., а всього 5 329,28 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Павицька Т. М.

Судді Бондар О. О.

Шевчук А. М.