Справа № 287/811/23
провадження 2/287/40/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2026 року       м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.
позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Олевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення неправильності актового запису про шлюб та внесення змін до нього,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в актовому записі про шлюб її батьків неправильно зазначено дошлюбне прізвище матері - « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 », у зв`язку з чим просила:
- встановити неправильність актового запису про шлюб № 20 від 11 лютого 1950 року в частині зазначення дошлюбного прізвища дружини; 
- зобов`язати Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області внести відповідні зміни до зазначеного актового запису, виправивши дошлюбне прізвище дружини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті матері ОСОБА_4 виникла необхідність оформлення спадкових прав. Однак реалізувати це право вона не може через помилку, допущену в актовому записі про шлюб її батьків, де дівоче прізвище матері помилково зазначено як « ОСОБА_2 » замість правильного - « ОСОБА_2 ». Позивачка зверталася до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення відповідних змін до актового запису, однак отримала відмову через відсутність документів, які б підтверджували правильність дівочого прізвища матері. Отримати такі документи неможливо, оскільки книги реєстрації актів про народження за 1930 рік до архіву не надходили. У зв`язку з цим позивачка просить суд встановити неправильність актового запису про шлюб її батьків у частині дівочого прізвища матері та зобов`язати внести відповідні зміни, що є необхідним для реалізації її права на спадщину. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П.
Ухвалою суду від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що встановлення відповідного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав на частину житлового будинку, в якому вона проживає. Зазначила, що одна частина будинку зареєстрована за нею, а інша - за її бабусею, прізвище якої у правовстановлюючих документах зазначено як « ОСОБА_2 ».
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із позивачкою та тривалий час знала її родину. Повідомила, що по сусідству проживало подружжя ОСОБА_2 - дід та баба позивачки. У них була донька ОСОБА_6 , з якою свідок товаришувала. Батьком ОСОБА_6 був ОСОБА_7 , а матір звали ОСОБА_8 , однак як саме писалося її ім`я та прізвище, свідку не відомо. За словами свідка, ОСОБА_6 проживала разом із батьками до добудови ще однієї частини будинку, а після одруження продовжувала проживати за тією ж адресою. Також свідок повідомила, що у ОСОБА_6 було семеро дітей, а її чоловік помер у молодому віці.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, проте на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.
Заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013697623 та копії актового запису про шлюб № 20 встановлено, що 11 лютого 1950 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис № 20. При цьому дошлюбне прізвище нареченої зазначено як « ОСОБА_2 », а після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а. с. 12, 47 на лицьовій та зворотній стороні).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_12 . У свідоцтві про її народження серії НОМЕР_1 батьками зазначено батько: ОСОБА_13 , мати: ОСОБА_14 (а.с. 8).
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 16.01.1980 « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_16 » зареєстрували шлюб, після державної реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_15 » (свідоцтво видано російською мовою) (а.с. 9).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09.01.1997, ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).
Судом встановлено, що позивачка зверталася до Олевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 20 від 11 лютого 1950 року в частині виправлення дошлюбного прізвища її матері з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».
За результатами розгляду заяви органом державної реєстрації актів цивільного стану складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану. Підставою для відмови визначено відсутність достатніх документальних підстав для внесення таких змін, зокрема відсутність актового запису про народження матері позивачки, що унеможливлює підтвердження її дошлюбного прізвища та внесення відповідних змін до актового запису про шлюб (а.с. 16 на лицьовій та зворотній стороні).
Крім того, відповідно до відповіді Олевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 31.03.2023 було надано висновок про неможливість внесення змін до актового запису про шлюб № 20, складеного 11.02.1950 Олевським відділом щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , у частині зміни відомостей про прізвище нареченої до державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » у зв`язку з відсутністю достатніх документів, які б підтверджували зазначений факт.
Відповідно до повідомлення Державного архіву Житомирської області актовий запис про народження ОСОБА_2 відсутній, що унеможливлює підтвердження її дошлюбного прізвища та внесення відповідних змін до актового запису про шлюб, оскільки актовий запис про народження є документом, на підставі якого підтверджуються відомості про особу, необхідні для внесення змін до актових записів цивільного стану.
Таким чином, судом встановлено, що в актовому записі про шлюб № 20 від 11 лютого 1950 року зазначено дошлюбне прізвище дружини « ОСОБА_2 », тоді як позивачка вважає правильним прізвище « ОСОБА_2 ». Разом з тим, наявні у матеріалах справи докази не містять достатніх відомостей, які б беззаперечно підтверджували, що саме прізвище « ОСОБА_2 » є дошлюбним прізвищем матері позивачки та що зазначення прізвища « ОСОБА_2 » в актовому записі про шлюб є наслідком помилки при його складенні.
Надані позивачкою документи, зокрема свідоцтво про її народження та свідоцтво про смерть матері, підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_14 , однак не містять відомостей щодо дошлюбного прізвища останньої та не підтверджують, що до укладення шлюбу вона мала прізвище саме « ОСОБА_2 ».
Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті
Відповідно до частин першої, шостої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5.
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.
Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» судам роз`яснено, що «суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни і доповнення».
Суд враховує пояснення позивачки про те, що її мати до укладення шлюбу носила прізвище « ОСОБА_2 », а також показання свідка ОСОБА_5 , яка підтвердила, що тривалий час знала родину позивачки та повідомила, що по сусідству проживало подружжя ОСОБА_2 , батьки матері позивачки. Разом із тим наведені пояснення та показання свідка ґрунтуються на її особистому сприйнятті подій, які мали місце багато років тому, і самі по собі не можуть беззаперечно підтверджувати неправильність актового запису про шлюб у частині зазначення дошлюбного прізвища нареченої. При цьому свідок також пояснила, що їй не відомо, як саме писалося прізвище матері позивачки, а документальних підтверджень на підтвердження доводів позивачки матеріали справи не містять.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факт неправильності актового запису про шлюб № 20 від 11.02.1950 у частині зазначення дошлюбного прізвища нареченої як « ОСОБА_2 ». Наявні у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про те, що під час складення зазначеного актового запису була допущена помилка та що правильним дошлюбним прізвищем матері позивачки є « ОСОБА_2 ». Відтак правові підстави для задоволення позову відсутні.
Оскільки вимога про зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису про шлюб є похідною від вимоги про встановлення неправильності цього актового запису, а підстав для задоволення останньої судом не встановлено, правові підстави для покладення на відповідача обов`язку внести відповідні зміни також відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Олевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення неправильності актового запису про шлюб та внесення змін до нього - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 05.04.1999 Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Олевський відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, буд. 5, Коростенського району, Житомирської області.

Суддя: | | Г.  П.  Нижник