Справа № 373/3935/25
Провадження № 2/373/621/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року       м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючої судді Хасанової В.В., 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Кудіної А.В. в грудні 2025 року звернулось з позовом до суду про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 7474641148 від 03.04.2020 в загальному розмірі 30773,90 грн та судових витрат по справі.
В обґрунтування позову зазначила,що 03.04.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7474641148.
Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», що розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомилась до укладення Договору та до яких позичальник приєдналась підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір.
На підставі Договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» клієнт зобов`язується відступити факторові за плату свої права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. 
04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Представник позивача стверджує, що відповідно до Реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 до позивача перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором в загальному розмірі 40273,90 грн, з яких: 25473,59 грн – загальна заборгованість за тілом кредиту; 2174,96 грн – загальна заборгованість по відсоткам; 12625,35 грн – загальна заборгованість по комісії.
Після відступлення права вимоги позивачу – ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідачка протягом періоду з 06.06.2024 по 13.10.2024 здійснила п`ять платежів на погашення заборгованості за кредитом у загальному розмірі 9500,00 грн.
З урахуванням зазначених платежів, позивач вважає, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором № 7474641148 від 03.04.2020 в загальному розмірі 30773,90 грн, з яких: 25473,59 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 5300,31 грн – загальна заборгованість по комісії. 
Ухвалою від 23.01.2026 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. 
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви відповідачка отримала 04.02.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відзив на позов відповідачка не надала, інших заяв та клопотань від неї також не надходило. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається із доданих представником позивача доказів на підставі заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень», 03.04.2020 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7474641148. Відповідно до п. 1.2 договору Товариство зобов`язується передати позичальнику кредит у розмірі 33768,96 грн; строк, на який надається кредит: 24. 
Умовами договору (п. 1.3) встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених у паспорті кредиту № 4641148, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до п. 2.1 сторони Договору домовились, що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 17.01.2020, що розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких він приєднується підписавши цей Договір.
Відповідно до п. 2.2 цей Договір, Паспорт кредиту № 4641148 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 17.01.2020 складають єдиний кредитний договір.
Кредитний договір підписано ОСОБА_1 власноручним підписом. 
До позову також додано Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4641148, який підписано власноручним підписом ОСОБА_1 . Паспорт містить основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника: сума кредиту 33768,96 грн та строк, на який надається кредит 24; щомісячні проценти у розмірі 2,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів; загальні проценти у розмірі 11,99 % річних від суми боргу за договором згідно з графіком платежів; інформацію щодо реальної річної процентної ставки у розмірі 88,43 % річних та орієнтовної загальної вартості кредиту за весь строк користування кредитом – 62535,20 грн, загальні витрати за кредитом у розмірі 28766,24 грн. Паспорт також містить порядок повернення кредиту (графік платежів).
Додано договір факторингу № 200921 від 20.09.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (Клієнт) та АТ «ТАСКОМБАНК» (Фактор), у відповідності до умов якого (п. 2.1) Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. 
Сторони також погодили, що перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним. 
Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу фінансування Клієнта здійснюється шляхом купівлі Фактором у Клієнта прав вимоги та набуття Фактором прав вимоги на борг.
Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2 до цього Договору, але не раніше оплати Фактором суми зазначеної в п. 3.1 Договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим Договором. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог підтверджує факт переходу прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору.
04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) було укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф. За умовами договору факторингу (п. 2.1) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. 
Перелікпозичальників, підстави виникнення права грошової вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються у Реєстрі прав вимог, який формується відповідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору.
З Акту прийому-передачі від 04.04.2024 встановлено факт передачі від АТ «ТАСКОМБАНК» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» реєстру прав вимоги.
Платіжною інструкцією № 21092 від 04.04.2024 встановлено, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило АТ «ТАСКОМБАНК» грошові кошти за відступлення права вимоги відповідно до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024.
Витягом з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 встановлено, що АТ «ТАСКОМБАНК» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7474641148 від 03.04.2020, що становить 40273,90 грн, з яких: 25473,59 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 2174,96 грн – заборгованість по відсоткам; 12625,35 грн – заборгованість по комісії.
Представником позивача додано розрахунок заборгованості відповідачки за кредитним договором за період з 04.04.2024 (дата відступлення права вимоги позивачу) по 31.10.2025, що містить аналогічні відомості щодо розміру заборгованості відповідачки, які відображені у Витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024. Позивачем у розрахунку відображено погашення відповідачкою суми кредиту за вказаний період у загальному розмірі 9500,00 грн.
Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.
Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.
Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.
За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ч. 1 ст. 1082 ЦК України).
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач, обґрунтовуючи наявність у нього порушеного права, як підставу для звернення з позовом до суду, в позовній заяві фактично вказує, що він на підставі, укладеного з АТ «ТАСКОМБАНК» договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, є правонаступником у правах вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 7474641148 від 03.04.2020.
В свою чергу АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 200921 укладеного 20.09.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7474641148 від 03.04.2020. 
Правовідносини ? одна з основоположних категорій права, структуру якої складають: учасники або суб`єкти правовідносин (особи, які беруть участь у правовідносинах); об`єкти правовідносин (немайнове або майнове благо, стосовно якого виникає певний зв`язок між суб`єктами правовідносин); зміст правовідносин (суб`єктивні цивільні права та суб`єктивні цивільні обов`язки їх учасників). Існування правовідносин неможливе за відсутності одного (або декількох) зі складових елементів їх структури.
Договір є однією з підстав виникнення правовідносин. Договір установлює суб`єктний склад конкретних правовідносин, а також їх зміст. При цьому визначення предмета договору (об`єкта, з приводу якого такий договір укладається) у його змісті виступає обов`язковою умовою для породження обумовлених договором правових наслідків.
За змістом норм п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.
Дана позиція висловлена ВП ВС у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20. І хоча справа, яку розглядала ВП ВС, стосувалася інших правовідносин, суд вважає за можливе та доцільне взяти до уваги висновки, які стосуються лише підстав та умов заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
На підтвердження факту переходу від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК» прав вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачкою, позивачем не надано витяг з реєстру прав вимог. Також суду не надано доказів (платіжного доручення, квитанції тощо) на підтвердження виконання АТ «ТАСКОМБАНК» умов Договору факторингу в частині сплати ТОВ «ФК «ЦФР» суми фінансування прав вимоги шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора, як передбачено розділом 2 Договору факторингу № 200921 укладеного 20.09.2021.
В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
Таким чином, суд встановив відсутність необхідних відомостей та доказів на підтвердження фактичного та дійсного (реального) переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК», у відповідності до умов Договору факторингу № 200921 від 20.09.2021. Тому таке право не могло бути передане АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Як передбачено Договором факторингу та ч. 1 ст. 517 ЦК України у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. До таких документів, в тому числі відносяться первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит, а також детальний розрахунок заборгованості.
Отже, з урахуванням зазначеного та вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» як новий кредитор у грошовому зобов`язанні, що виникло на підставі Кредитного договору № 7474641148 від 03.04.2020, також повинен довести суду не лише факт прийняття позичальником пропозиції укласти кредитний договір, його умови, момент та спосіб підписання, а й реальність цього договору. 
Як вбачається за змістом позовної заяви представник позивача послався на те, що відповідачкою після переходу права вимоги за кредитним договором до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» частково було сплачено борг за кредитним договором.
Проте, ставлячи вимогу про стягнення з відповідачки кредитної заборгованості, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», також повинен був довести перед судом, що відповідачка має прострочене грошове зобов`язання за кредитним договором та, що розмір заборгованості первісним кредитором визначено у відповідності до умов договору та з урахуванням допущеного відповідачкою прострочення.
Водночас, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не затребував у первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» належних документів по наявній заборгованості відповідачки та, як наслідок, не довів перед судом належними та допустимими доказами наявність у відповідачки простроченої заборгованості за договором, яка вказана в позовних вимогах. 
Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 263 ЦПК України вимагає, щоб судове рішення було законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.
З`ясувавши обставини справи та проаналізувавши подані позивачем докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог, оскільки така обставина як наявність заборгованості та її розмір необґрунтований та не підтверджується долученими до позовної заяви доказами. Окрім того, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором № 7474641148 від 03.04.2020. 
З урахуванням наведеного в сукупності, у позовних вимогах слід відмовити.
Судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.
Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. № 30, м. Київ, 01032; код ЄДРПОУ 35625014;
відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя      В.В.Хасанова