Справа № 708/756/26 
Номер провадження № 2/708/578/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чигиринської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Куріловича С. О. звернулася до суду з позовом до Чигиринської міської ради про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування поданого позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на території Чигиринської міської ради Черкаської області, до складу якої зокрема увійшли житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який остання успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та земельна ділянка площею 0,2507 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що також належала на праві власності чоловікові померлої - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 12.02.2016 секретарем Виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області та зареєстрований у реєстрі за № 09. Відповідно до вказаного заповіту померла заповіла усе належне їй на день смерті майно позивачці ОСОБА_1 . На дату смерті ОСОБА_2 заповіт не змінено та не скасовано. 
З метою прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 у визначений чинним законодавством шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщинидо приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Кашицької О. Г., де була заведена спадкова справа № 108/2016.
У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлій ОСОБА_2 земельну ділянку нотаріус позивачці відмовила через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, підтверджуючого право власності на майно, що є предметом спадкування. Наведені обставини позбавляють позивачку можливості оформити свої спадкові права позасудовим шляхом, що стало підставою для звернення до суду. 
Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2507 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.06.2026 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14.07.2026 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. За клопотанням представника позивачки суд витребував додаткові докази.
У визначений судом день та час проведення судового засідання учасники не з`явилися.
Представник позивачки - адвокат Курілович С. О. подав суду заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність та відсутність позивачки. Позов підтримав та просив суд його задовольнити.
Відповідач Чигиринська міська рада участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заяв або клопотань суду не подав.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Спірні правовідносини стосуються правовідносин спадкування, тому до їх правового регулювання суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які були актуальними на момент виникнення зазначених правовідносин, тож до їх правового регулювання підлягають застосуванню норми Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
У розумінні статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, у тому числі через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину та відсутністю захисту такого права в інший спосіб.
На підставі ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).
Зі змісту статті 328 Цивільного кодексу України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту частини другої статті 16 ЦК України вбачається, що способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Під час розгляду справи судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджена даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.03.2016, актовий запис № 20 (а.с. 9).
Відповідно до заповіту, посвідченого 12 лютого 2016 року секретарем Виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Наливайко Н. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 09, на випадок своєї смерті ОСОБА_2  зробила таке розпорядження, зокрема, усе належне їй майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 . Вказаний заповіт на момент відкриття спадщини не був змінений або скасований на підтвердження чого 20.05.2016 на вказаному заповіті зроблено відповідне підтвердження (а.с. 14).
Як установлено судом з рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.02.2013, що набрало чинності 15.02.2013, за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10). 
З метою прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2  позивачка ОСОБА_1  у визначений чинним законодавством шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Кашицької О. Г. із заявою від 11.07.2016 про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, про що свідчать матеріали дослідженої судом копії спадкової справи № 108/2016.
У свою чергу, з наданої суду постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 12/02-31, винесеної 14.04.2026 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Кашицькою О. Г., установлено, що у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2507 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 нотаріус відмовила. Відмова у вчиненні нотаріальної дії обумовлена тим, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону України "Про нотаріат" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно. Натомість позивачкою такі документи не надані (а.с. 17).
Водночас неможливість подання таких документів позивачкою обумовлена тим, що відповідно до даних листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.31-2920/2-26 від 13.05.2025 на ім`я ОСОБА_3 станом на 31.12.2012 виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 740532, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011079802014 від 29.10.2010, на земельну ділянку площею 0,2507 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7125485000:02:002:0283. Вказаний державний акт не був отриманий ОСОБА_3 на руки (а.с. 11). 
З аналізу наведених фактів та обставин суд дійшов переконання, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 як майнове право особи увійшла земельна ділянка площею 0,2507 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7125485000:02:002:0283,яку остання успадкувала після смерті свого чоловіка  ОСОБА_3 , однак не отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. У подальшому, вказане майнове право після її смерті успадкувала спадкоємиця за заповітом – позивачка ОСОБА_1 .
Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З урахуванням відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що є предметом спадкування, позивачка позбавлена можливості іншим шляхом в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на вказане спадкове майно.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.
На підставі ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Ураховуючи, що твердження представника позивачки є доведеними та обґрунтованими, відповідач не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_2 немає, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 1217,1218, 1220, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 76-81, 200, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Чигиринської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 и, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,2507 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7125485000:02:002:0283.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:
Позивачка: ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 );
Представник позивача: адвокат Курілович Сергій Олександрович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000534, видане Радою адвокатів Черкаської області 24.10.2013, адреса робочого місця адвоката: Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Чигирин, вул. Грушевського, буд. 16, каб. № 9);
Відповідач: Чигиринська міська рада (код ЄДРПОУ: 04061560, місцезнаходження: Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Чигирин, вул. Богдана Хмельницького, 26).

Повний текст рішення складений 17.09.2026.

Суддя    Андрій ПОПЕЛЬНЮХ