Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Харків 
14 вересня 2026 року №520/12412/26 
Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "ПАРТНЬОРИ" до Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач - Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України в якому просить суд: 
1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06 про відмову Фермерського господарству "ПАРТНЬОРИ" у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік;
2) зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України зареєструвати Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ" платником єдиного податку четвертої групи на 2026 рік та внести до Реєстру платників єдиного податку відомості про Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ", як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2026.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06 Головне управління ДПС у Харківській області відмовило Фермерському господарству "ПАРТНЬОРИ" у наданні статусу єдиного податку четвертої групи на 2026 рік. Представник позивача вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відображена в інтегрованій картці платника суми грошового зобов`язання у розмірі 557,71 грн стало наслідком методологічної помилки допущеної позивачем у податковій звітності, самостійно виправленій в уточненій податковій декларації за 2025 рік від 16.01.2026 №9430607695.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання за правилами статті 262 КАС України.
Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами аналізу інформації наявної в інформаційних системах ДПС України встановлено, що ФГ "ПАРТНЬОРИ" у 2025 році не обліковувалось платником єдиного податку четвертої групи та станом на 01.01.2026 року мало податковий борг по податкових зобов`язаннях на загальну суму 557,71 грн (земельний податок з юридичних осіб). З огляду на вищевикладене, підприємству не було підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, про що його повідомлено листом від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06. Податкові зобов`язання по земельному податку самостійно задекларовано позивачем у податковій декларації по платі за землю за 2025 рік №9398549144 від 19.12.2025, задекларована сума у повному обсязі не сплачена, у зв`язку з чим відсутні відповідач діяв в порядку, спосіб та у межах чинного законодавства України.
Представник позивача надіслав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій не погодився з доводами представника відповідача, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Позивач – Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ" (податковий номер 40667009), зареєстроване як суб`єкт господарювання - юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.07.2016 року. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Перебуває на обліку як платник податків та зборів в Головному управлінні ДПС у Харківській області, Ізюмська державна податкова інспекція.
В 2025 році ФГ "ПАРТНЬОРИ" перебувало на загальній системі оподаткування, обліку та звітності. У листопаді 2025 року, у зв`язку з придбанням восьми земельних ділянок сільськогосподарського призначення, набуло статусу платника плати за землю - земельного податку.
19.12.2025 позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) за 2025 рік №9398549144, в якій платником визначено земельний податок за листопад 2025 року у сумі 557,71 грн зі строком сплати до 30.12.2025 та за грудень 2025 року у сумі 1512,54 грн зі строком сплати до 30.01.2026.
Податкове зобов`язання із земельного податку за листопад 2025 року в сумі 557,71 грн сплачено ФГ "ПАРТНЬОРИ" 29.12.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №640 від 29.12.2025.
Разом з тим, при заповненні розділу III "Розрахунок (уточнення) податкових зобов`язань" декларації №9398549144 від 19.12.2025 позивачем заповнено рядки, призначені для відображення нарахованих до збільшення сум податкового зобов`язання та уточнення його показників, внаслідок чого в інтегрованій картці платника поряд із сумою 557,71 грн було відображено додаткове нарахування у такому ж розмірі.
16.01.2026 позивачем подано уточнюючі декларації з плати за землю за 2025 рік №9430565491 та №9430607695, якими виправлено помилку у раніше поданій звітності.
19.02.2026 Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ" з метою переходу на спрощену систему оподаткування та набуття статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік подано до Головного управління ДПС у Харківській області загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи №9036157641, звітну податкову декларацію №9036157321 щодо земельних ділянок, розташованих в Оскільській територіальній громаді Ізюмського району Харківської області, звітну податкову декларацію №9036157305 щодо земельних ділянок, розташованих в Барвінківській територіальній громаді Ізюмського району Харківської області, відомості про наявність земельних ділянок та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва №9036157012.
Листом від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06 Головне управління ДПС у Харківській області повідомило ФГ "ПАРТНЬОРИ" про відмову у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік з підстав наявності станом на 01.01.2026 податкового боргу у сумі 557,71 грн. Цим же листом зазначено, що подана господарством звітність для набуття статусу платника єдиного податку четвертої групи не буде вважатися податковою декларацією.
Представник позивача надіслав до Державної податкової служби України скаргу на рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06 про відмову ФГ "ПАРТНЬОРИ" у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Рішенням Державної податкової служби України від 15.04.2026 №9607/6/99-00-06-03-03-06 залишено без змін рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладене у листі №9247/6/20-40-04-13-06 від 25.02.2026 щодо відмови у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, а скаргу - без задоволення. 
Представник позивача надіслав відповідачу адвокатський запит, в якому просив надати інформацію про наявніст/відсутність у податкові декларації з плати за землю (земельний податок) за податковий звітний період 2025 рік №9398549144 методологічних та/або арифметичних помилок, а також інформацію про сплату податкових зобов`язань з земельного податку за листопад 2025 року та її відображення в ІКП ФГ "ПАРТНЬОРИ"
Листом Головне управління ДПС у Харківській області від 12.05.2026 №25504/6/20-40-04-13-06, повідомило, що у звітній податковій декларації з плати за землю за 2025 рік від 19.12.2025 №9398549144 допущено методологічну помилку, яка виправлена платником податків шляхом подання уточнюючої звітності від 16.01.2026 №9430607695. Одночасно контролюючим органом зазначено, що ФГ "ПАРТНЬОРИ" у наданій податковій декларації самостійно задекларовано нарахування земельного податку за листопад 2025 року у сумі 557,71 грн.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до п.291.2 ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з підпунктом "а" підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України до четвертої групи платників єдиного податку належать, зокрема, юридичні особи - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи суб`єкти господарювання, які станом на 1 січня базового (звітного) року мають податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Пунктом 298.8 статті 298 ПК України визначено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.9 цієї статті.
На виконання підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Згідно з пунктом 299.6 статті 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для суб`єкта господарювання, який переходить на спрощену систему оподаткування та набуває статус платника єдиного податку четвертої групи, наявність податкового боргу станом на 1 січня базового (звітного) року є обставиною, яка виключає можливість набуття такого статусу.
Верховний Суд у постанові від 11 січня 2024 року у справі №810/3210/17, аналізуючи положення статей 291, 298 ПК України, звернув увагу на необхідність розмежування переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи. У цій справі суд касаційної інстанції виходив з того, що обмеження, передбачене підпунктом 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України, стосується саме умов набуття статусу платника.
Судом з матеріалів справи встанволено, що у 2025 році ФГ "ПАРТНЬОРИ" перебувало на загальній системі оподаткування, у спірних правовідносинах йдеться про перехід на спрощену систему оподаткування та набуття статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, а тому положення підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Отже, визначальним для вирішення цієї справи є встановлення факту наявності або відсутності у позивача станом на 01.01.2026 саме податкового боргу у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що земельний податок за листопад 2025 року у сумі 557,71 грн був сплачений позивачем 29.12.2025, тобто до настання граничного строку його сплати.
Разом з тим, позиція відповідача щодо існування станом на 01.01.2026 податкового боргу у сумі 557,71 грн ґрунтується на тому, що за результатами обробки декларації №9398549144 від 19.12.2025 в інтегрованій картці платника було відображено нарахування зі строком сплати 30.12.2025 у загальній сумі 1115,42 грн.
Суд не погоджується з тим, що сам факт відображення в інтегрованій картці платника відповідної суми є достатнім доказом існування податкового боргу без дослідження підстав формування такого облікового показника. 
Відповідно до Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами ІКС ДПС (податкових декларацій, звітності з єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень, рішень податкового органу, повідомлень економічних операторів, отриманих з Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, про розраховану (зменшену) суму акцизного податку за сформовані (деактивовані) унікальні ідентифікатори, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, даних Казначейства про надходження платежів тощо). Інформація в ІКП ґрунтується на показниках первинних документів, оброблених ІКС ДПС.
У відповіді на адвокатський запит представника позивача ГУ ДПС у Харківській області, листом від 12.05.2026 №25504/6/20-40-04-13-06, підтвердило наявність методологічної помилки у податковій декларації з плати за землю від 19.12.2025 №9398549144 та повідомило про те, що ФГ "ПАРТНЬОРИ" самостійно задекларувало нарахування земельного податку за листопад 2025 року у сумі 557,71 грн.
Таким чином, доводи представника відповідача, викдажені у відзиві, на позовну заяву про самостійне визначення позивачем податкового зобов`язання за листопад 2025 року у сумі 1115,42 грн не узгоджується з письмовою інформацією, наданою самим контролюючим органом у листі від 12.05.2026 №25504/6/20-40-04-13-06, а також з матеріалами справи щодо розрахунку земельного податку за відповідний період.
Суд враховує, що заповнення позивачем у звітній податковій декларації з плати за землю від 19.12.2025 №9398549144 рядків розділу III, призначених для відображення нарахованих до збільшення сум податкового зобов`язання та уточнення його показників, призвело до формування додаткового нарахування податкових зобов`язань у розмірі 557,71 грн. Водночас контролюючий орган підтвердив саме помилковий характер такого заповнення та факт його виправлення уточнюючою звітністю 16.01.2026 №9430607695 (лист ГУ ДПС у Харківській області від 12.05.2026 №25504/6/20-40-04-13-06).
За таких обставин подання позивачем уточнюючої звітності у даному випадку суд оцінює не як сплату або погашення належним чином сформованого податкового боргу після 01.01.2026, а як виправлення показників звітності, внаслідок неправильного заповнення яких в інформаційній системі ДПС було продубльовано нарахування суми, що вже була визначена та сплачена платником.
Протилежний підхід означав би надання виключного правового значення технічному показнику інтегрованої картки платника без урахування змісту первинного документа, факту своєчасної сплати визначеного позивачем земельного податку та встановленої самим відповідачем методологічної помилки, що не відповідає змісту поняття «податковий борг», визначеного підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Крім цього, станом на дату прийняття спірного рішення - 25.02.2026 - відповідач мав у своєму розпорядженні уточнюючу звітність позивача від 16.01.2026, тобто документи, що дозволяли з`ясувати причини виникнення спірного облікового показника та перевірити наявність фактичного несплаченого узгодженого грошового зобов`язання.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно та розсудливо.
Оскаржуване рішення не містить оцінки поданої 16.01.2026 уточнюючої звітності та не містить мотивів, з яких контролюючий орган вважав додаткову суму 557,71 грн самостійно узгодженим і несплаченим податковим зобов`язанням, незважаючи на наявність документів про своєчасну сплату земельного податку та виправлення методологічної помилки.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено наявності у ФГ «ПАРТНЬОРИ» станом на 01.01.2026 податкового боргу, а відтак не доведено наявності підстави для відмови у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Щодо висновку відповідача про те, що подана ФГ "ПАРТНЬОРИ" звітність для набуття статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік не буде вважатися податковою декларацією, суд зазначає наступне.
Пунктом 49.8 статті 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
За приписами пунктів 49.9 та 49.10 статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття, забороняється.
Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2024 року у справі №580/5992/22 зазначив, що прийняття податкової декларації передбачає мінімальний рівень податкового контролю, обмежений перевіркою наявності та достовірності заповнення обов`язкових реквізитів, а перелік підстав для відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації, закріплений статтями 48 та 49 ПК України, є вичерпним.
Посилання відповідача на те, що листом від 25.02.2026 позивачу формально не відмовлено у прийнятті звітності у порядку пункту 49.11 статті 49 ПК України, не змінює змісту оскаржуваного рішення, яким контролюючий орган фактично заперечив правове значення вже поданих та зареєстрованих документів з підстави, не пов`язаної з порушенням вимог статей 48 та 49 ПК України.
Враховуючи, що висновок про наявність у позивача податкового боргу, який став єдиною наведеною відповідачем підставою для відмови у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи, є необґрунтованим, похідний висновок про невизнання поданої звітності податковою декларацією також не може вважатися правомірним.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування правомірності оскаржуваного рішення покладається на орган публічної влади, який повинен надати докази, що підтверджують фактичні та правові підстави прийнятого ним рішення.
Відповідачем не надано належних та достатніх доказів на спростування факту своєчасної сплати позивачем земельного податку за листопад 2025 року у сумі 557,71 грн та встановлений самим контролюючим органом факт методологічної помилки у поданій 19.12.2025 декларації.
Судом також встановлено, що документи, передбачені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, подані позивачем 19.02.2026, тобто у встановлений законом строк. Інших підстав для відмови у реєстрації ФГ "ПАРТНЬОРИ" платником єдиного податку четвертої групи відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначив.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06 не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зареєструвати ФГ "ПАРТНЬОРИ" платником єдиного податку четвертої групи на 2026 рік та внести відповідні відомості до Реєстру платників єдиного податку з 01.01.2026, суд зазначає таке.
Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Як встановлено судом, позивач у встановлений строк подав документи, передбачені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України. Єдина підстава відмови, зазначена відповідачем у рішенні від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06, визнана судом необґрунтованою. Інших перешкод для реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи відповідачем не встановлено.
За таких обставин зобов`язання відповідача зареєструвати ФГ "ПАРТНЬОРИ" платником єдиного податку четвертої групи на 2026 рік шляхом внесення відповідних відомостей до Реєстру платників єдиного податку є належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача та не становить втручання суду у дискреційні повноваження контролюючого органу.
З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Фермерського господарства "ПАРТНЬОРИ" (вул.Перемоги, буд.39, с.Заводи, Ізюмський район, Харківська область, 64350, код ЄДРПОУ 40667009) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул.Григорія Сковороди, буд.46, м.Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 25.02.2026 №9247/6/20-40-04-13-06 про відмову Фермерського господарству "ПАРТНЬОРИ" у наданні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) зареєструвати Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ" (код ЄДРПОУ 40667009) платником єдиного податку четвертої групи на 2026 рік та внести до Реєстру платників єдиного податку відомості про Фермерське господарство "ПАРТНЬОРИ", як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2026.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул.Григорія Сковороди, буд.46, м.Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) на користь Фермерського господарства "ПАРТНЬОРИ" (вул.Перемоги, буд.39, с.Заводи, Ізюмський район, Харківська область, 64350, код ЄДРПОУ 40667009) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 14 вересня 2026 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО