Єдиний унікальний номер 725/3841/26 
Номер провадження 2-а/725/134/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2026 року.Чернівецький районний суд м. Чернівці
в складі:
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Заяц Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року адвокат Кирилюк Т.А. звернулася до Чернівецького районного суду м.Чернівців в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
У позові вказувала, що у квітні 2026 року ОСОБА_1 стало відомо, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №181 від 11.04.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Згідно постанови ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши УкрПоштою повістку №1824558 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.01.2025, у вказаний час і дат до вказаного відділу не з`явився. чим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Із постановою він категорично не погоджується, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, адже не отримував жодної повістки про виклик до ТЦК. 
25 березня 2025 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у застосунку «Резерв+» отримав інформацію про те, що порушив правила військового обліку, оскільки він викликався повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак без поважних причин за викликом не прибув. 
Позивач пояснив, що не отримував повістки та про необхідність з`явитися за викликом йому нічого не було відомо. У нього не було підстав ухилятися від явки до ТЦК, так як він має відстрочку від мобілізації та вчасно оновив свої військово-облікові дані. Крім того, він не змінював адресу місця проживання та номер мобільного телефону. 
У подальшому у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Однак про наявність постанови йому взагалі нічого не було відомо. 
Лише у квітні 2026 року йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови, копію якої він отримав 08.04.2026 у приміщенні Першого відділу державної виконавчої служби.
Таким чином, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм КУпАП, під час її винесення був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови №181 від 11.04.2025.
Просила поновити строк на звернення позивача до суду із вказаним позовом та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності №181 від 11.04.2025.
Розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи, які до суду не з`явилися, незважаючи на те, що повідомлялися судом про дату та час розгляду справи.
Від представника позивача – адвоката Кирилюк Т.А. надійшла письмова заява, де вона просила провести судове засідання у її відсутність та відсутність позивача ОСОБА_1 . При розгляді справи просила врахувати обставини, викладені у позові. 
Від представника відповідача до суду не надходило відзиву та будь-яких заяв. 
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:
Щодо клопотання позивача про поновлення йому строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд зауважує наступне.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 08.04.2026, шляхом отримання відповідної постанови у державного виконавця (а.с.18).
З даним адміністративним позовом адвокат Кирилюк Т.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду 17.04.2026 (відмітка про відправлення позову на поштовому конверті) (а.с.34).
Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У відповідності з положеннями статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частина друга статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Таким чином, зважаючи на викладені вище обставини, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови з метою забезпечення йому доступу до правосуддя.
З приводу заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне:
Так, судом встановлено, що 11 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на військовому обліку, отримавши УкрПоштою повістку №1824558 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.01.2025, у вказаний час та дату до вказаного відділу не з`явився, чим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. (а.с.20-22). 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено проведення загальної мобілізації (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день: проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до п.34 Постанови 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління(органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Згідно п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, з наведеного вище слідує, що підтвердженням надіслання та вручення військовозобов`язаному повістки про виклик до ТЦК є відповідне поштове повідомлення з відміткою про вручення чи не вручення (причини невручення) йому відповідної повістки. 
Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлялася повістка про виклик на відповідну дату та час.
У свою чергу, відповідачем не надано відзиву, а також не надано належних доказів направлення ОСОБА_1 повістки про виклик.
Наведене, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 не було направлено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідну дату та час.
Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.
У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 не мав реальної можливості бути обізнаним про обов`язок з`явитися до МТЦК у відповідний час, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Враховуючи зазначені вище докази та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, у зв`язку із чим, постановуначальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.04.2025 слід скасувати.
Керуючись ст.ст.8, 9, 122, 126, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_3 №181 від 11.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП та справу відносно нього закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.