Справа № 344/13500/25 
Провадження № 22-ц/4808/1105/26 
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,
суддів:     Баркова В. М., Пнівчук О.В.
секретаря     Шемрай Н.Б.
за участю представника відповідача адвоката Голуба Г.С.
відповідача   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» – адвоката Гусєва Павла Володимировича на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2026 року, ухвалене в складі судді Куценка О. О. в селищі Богородчани, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2025 року представник ПрАТ «СК «Універсальна» – Хаєцька О. С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позов мотивований тим, що ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_1 уклали договір обов`язкового страхування наземного транспорту № ЕР-214631854, за яким був застрахований транспортний засіб Iveco 35S, НОМЕР_1 . 
19 липня 2023 року у м. Івано-Франківську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, який, керуючи зазначеним транспортним засобом, не забезпечив його належний технічний стан, що призвело до самовільного відкриття задніх дверей та пошкодження автомобіля Audi, яким керував ОСОБА_2 .
Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим спричинено матеріальні збитки. Вина відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена постановою суду.
Транспортний засіб, який належить потерпілому був застрахований за договором добровільного страхування (КАСКО) у ПрАТ «СК «УСГ», яке здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 149 075,25 грн. У подальшому зазначене товариство звернулося до позивача із вимогою про відшкодування виплаченої суми у порядку суброгації, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило відповідну виплату.
Водночас відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень цивільного законодавства, після здійснення виплати страхового відшкодування позивач набув право регресної вимоги до особи, винної у спричиненні шкоди, а саме до відповідача, дії якого призвели до ДТП через технічну несправність транспортного засобу.
Позивач направляв відповідачу претензію з вимогою добровільного відшкодування шкоди, однак останній виплату не здійснив та ніяк на вимогу не відреагував.
Враховуючи викладене, представник ПрАТ «СК «Універсальна» просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства завдані збитки в порядку регресу в розмірі 149075,25 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «СК «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем належними та допустимими доказами обставин, які є необхідними для набуття права на регресну вимогу, а саме того, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок технічної несправності транспортного засобу відповідача та що між такою несправністю і настанням ДТП наявний причинний зв`язок.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Представник ПрАТ «СК «Універсальна» – адвокат Гусєв П. В. на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність технічної несправності транспортного засобу відповідача, внаслідок якої сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки така обставина підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року у справі № 344/13454/23, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Крім того, представник апелянта вважає неправомірним врахування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01166-00312-23, так як відповідну перевірку було проведено за два місяці до дорожньо-транспортної пригоди. Також представник апелянта не погоджується з оцінкою судом показань свідків, вважаючи, що вони суперечать обставинам, встановленим зазначеною постановою суду, а також відомостям, зафіксованим працівниками поліції під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Позиція інших учасників справи
Представник ОСОБА_1 – адвокат Голуб Г. С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін.
Зазначає, що для відшкодування шкоди в порядку регресу позивач зобов`язаний довести не лише факт дорожньо-транспортної пригоди та виплати страхового відшкодування, а й наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між технічною несправністю транспортного засобу та виникненням дорожньо-транспортної пригоди. У спірному випадку ПрАТ «СК «Універсальна», як правильно зазначив суд першої інстанції, не довело вказаної обставини, у зв`язку з чим рішення суду про відмову в задоволенні позову є законним та обґрунтованим.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в постанові Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року у справі № 344/13454/23 зазначено, що ОСОБА_1 не забезпечив належний технічний стан транспортного засобу, що призвело до самовільного відкриття задніх дверей, є безпідставним, оскільки наведене формулювання не відображає результатів дослідження судом технічного стану транспортного засобу, а лише відтворює фабулу адміністративного правопорушення, викладену працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас працівники патрульної поліції не володіють спеціальними знаннями у галузі автотехніки, не проводили дослідження чи експертизи технічного стану транспортного засобу, його замків або кузова, а тому викладені у протоколі відомості щодо причин дорожньо-транспортної пригоди є лише первинним описом обставин події, а не висновком спеціаліста чи експерта.
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні відповідач та представник відповідача апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити як безпідставну. 
Апелянт у судове засідання представництво не забезпечив.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 16 травня 2023 року ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_1 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким був застрахований транспортний засіб марки Iveco 35S, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 15 серпня 2023 року.
У постанові зазначено, що 19 липня 2023 року у місті Івано-Франківську по вул. Довга, 20Б водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Iveco 35S» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, що призвело до самовільного відкриття задніх дверей та пошкодження автомобіля «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3а, 2.3б Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Пошкоджений у результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки Audi А6 був застрахований у ПрАТ «СК «УСГ» за договором добровільного страхування (КАСКО), у зв`язку з чим останнім здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 149 075,25 грн.
ПрАТ «СК «УСГ» звернулося до позивача із вимогою про відшкодування вказаної суми у порядку суброгації, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило відповідну виплату страхового відшкодування у зазначеному розмірі.
У жовтні 2023 року ПрАТ «СК «Універсальна» сформувало вимогу до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Відповідно до статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах четвертій, п`ятій статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ПрАТ «СК «Універсальна» виходив із того, що товариство не надало належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, необхідних для виникнення права регресної вимоги, а саме того, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок технічної несправності транспортного засобу відповідача та що між такою несправністю і настанням ДТП існує причинний зв`язок.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Як установлено з матеріалів справи, постановою Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2023 року, яка набрала законної сили 15 серпня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. У зазначеній постанові встановлено, що 19 липня 2023 року в місті Івано-Франківську по вул. Довгій, 20Б ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Iveco 35S», перед виїздом не перевірив та не забезпечив його технічно справний стан, унаслідок чого відбулося самовільне відкриття задніх дверей транспортного засобу, що призвело до пошкодження автомобіля «Audi A6». Суд дійшов висновку, що такими діями відповідач порушив вимоги підпунктів «а», «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Отже, встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення обставини підтверджують, що дорожньо-транспортна пригода стала безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу відповідача вимогам Правил дорожнього руху. Зазначена постанова набрала законної сили та відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства є обов`язковою для суду в цій справі в межах установлених нею обставин. Тому висновок суду першої інстанції про те, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом причинно-наслідкового зв`язку між технічною несправністю транспортного засобу, яким керував відповідач, і виникненням дорожньо-транспортної пригоди, є помилковим, як і висновок про необхідність підтвердження зазначених обставин висновком експерта чи іншими доказами.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо врахування доводів відповідача про проходження транспортним засобом технічного контролю незадовго до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки сам по собі факт проходження такого контролю не спростовує встановленого постановою суду у справі про адміністративне правопорушення порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху щодо забезпечення технічно справного стану транспортного засобу перед виїздом.
Так само безпідставними є доводи відповідача про те, що відкриття дверей автомобіля сталося внаслідок неналежного стану дорожнього покриття, оскільки матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що позивач надав належні та допустимі докази, які підтверджують невідповідність технічного стану транспортного засобу відповідача вимогам Правил дорожнього руху та наявність причинного зв`язку між такою невідповідністю і дорожньо-транспортною пригодою. Оскільки факт настання страхового випадку зафіксовано уповноваженими органами, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, а страховиком виплачено страхове відшкодування, наявні передбачені законом підстави для задоволення регресної вимоги.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» – адвоката Гусєва Павла Володимировича задоволити.
Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2026 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в порядку регресу 149075,25 грн спричиненої шкоди, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 3633,6 грн. за розгляд справи в апеляційному суді.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 27 липня 2026 року.

Суддя-доповідач:        Л. В. Василишин 
Судді:  В. М. Барков
О. В. Пнівчук