ЄУН 174/1081/26
н/п 2/174/689/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
17 вересня 2026 року м. Вільногірськ 
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючого - судді Данилюк Т.М.,
за участю секретаря - Килинчук Л.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 03.01.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1БАНК») та ОСОБА_1 , укладено договір про надання коштів у кредит № 45238941, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 8 500,00 грн строком на 8 днів (з 03.01.2026 по 10.01.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,187 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 6,5% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 552,50 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 11473, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу, у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ – отримавши від «а-bank» за згодою ОСОБА_1 персональні данні останнього, в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 11473 - 03.01.2026, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Кредитодавець на виконання умов договору кредиту № 45238941 від 03.01.2026, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8 500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА»).
Враховуючи викладені вище умови договору кредиту № 45238941 від 03.01.2026 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають – 595,00 грн, заборгованість останнього за договором складає 26 179,66 грн, зокрема: 8 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 595,00 грн - сума заборгованості за процентами; 84,66 грн - сума заборгованості за комісією, 17 000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 45238941 від 03.01.2026.
Просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором, понесені ними судові витрати.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без участі представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.40).
Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.49), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. 
Так, судом встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що між ТОВ «1БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 03.01.2026, укладено електронний договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45238941, який підписаний електронним підписом останнього, відповідно до умов якого ТОВ «1БАНК» надало грошові кошти у сумі 8 500,00 грн, строком на 8 днів, дата повернення кредиту 10.01.2026, процентна ставка в день 0,187%, орієнтовна загальна вартість кредиту 9 179,66 грн, пеня 4,00 % в день, комісія за надання кредиту 6,50% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 552,50 грн (а.с.8-11). Крім того, відповідач електронним підписом підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.11 зворот).
Довідкою про ідентифікацію виданої ТОВ «1БАНК», підтверджено, що ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «1БАНК» шляхом використання одноразового ідентифікатора при укладанні договорів, що є аналогом електронного підпису (а.с.12 зворот).
Факт перерахування коштів 03.01.2026 на платіжну картку № НОМЕР_1 , в сумі 8 500,00 грн, підтверджується копією довідки наданої ТОВ «Європейська платіжна система», відповідно до умов договору про переказ коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 укладеного між ТОВ «Європейська платіжна система» та ТОВ «1БАНК» (а.с.14), копією платіжної інструкції (а.с.13).
Розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується розрахунком суми заборгованості ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором № 45238941 від 03.01.2026, за період з 19.05.2026 по 22.06.2026, яка становить 26 179,66 грн, зокрема: 8 500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 595,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 17 000,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 84,66 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією (а.с.6) та розрахунком заборгованості ТОВ «1БАНК» (а.с.7).
25.02.2026 між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 25/02/26, згідно з яким клієнт відступає фактору право вимоги до боржників, зазначених реєстрах прав вимоги (а.с.15-17). Вказане підтверджується реєстром прав вимог, серед яких значиться і відповідач – ОСОБА_1 (а.с.17-18).
Відповідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 850021652.1 від 26.05.2026 платник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перерахував ТОВ «1БАНК» 1 987 788,85 грн за право вимоги згідно договору факторингу №25/02/26 (а.с.18).
На виконання ухвали суду, АТ «ПУМБ» надало інформацію від 20.08.2026, що на ім`я ОСОБА_1 , в банку емітована картка № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) (а.с.44) та надало виписку по зазначеному рахунку за період з 03.01.2026 по 06.01.2026, з якої вбачається, що 03.01.2026 на рахунок були перераховані кошти в сумі 8 500,00 грн (а.с.45-47).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З матеріалів справи вбачається, що договір надання коштів у кредит був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно п.п.5,7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , відповідно до укладеного між ним та ТОВ «1БАНК» договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45238941 від 03.01.2026 отримав кредит у розмірі 8 500,00 гривень строком на 8 днів, та зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти, комісії на умовах та в строку визначені договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не вніс платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушив його умови, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 9 179,66 грн, зокрема: 8 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 595,00 грн - сума заборгованості за процентами; 84,66 грн - сума заборгованості за комісією, вказані обставини відповідачем не спростовані, тому позов підлягає задоволенню цій частині, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», яке згідно договору факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026 прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою в сумі 17 000,00 грн, суд виходить з наступного.
Статтею 549 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє по теперішній час.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст.356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нараховані штрафні санкції (пеню/неустойку) в розмірі 17 000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Аналізуючи норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд у справі 686/28627/18 від 27.07.2022 дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.
З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2026 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір № 11-05/26/ФП про надання правничої допомоги (а.с.18 зворот-20), у витягу з Акту №1-9ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 11-05/26/ФП зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатом, їх вартість та позивачем здійснена оплата за правничу допомогу, в тому числі по боржнику – ОСОБА_2 , у розмірі 4 500 грн (а.с.20 зворот-21, 21 зворот).
Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що поза розумним сумнівом доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх розмір, який відповідає критеріям, як реальності наданих позивачу адвокатських послуг, так і розумної необхідності таких витрат, тобто вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а відтак понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 4 500,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. 
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 207, 526, 626, 628, 633, 638, 639, 1050,1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м.Ірпінь, Київська область, 08205, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851) заборгованість за Договором кредиту № 45238941 від 03.01.2026 в розмірі 9 179,66 грн (дев`ять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 66 копійок), з яких: 8 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 595,00 грн - сума заборгованості за процентами, 84,66 грн – сума заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м.Ірпінь, Київська область, 08205, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
В решті заявлених позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий - суддя підпис Т.М.Данилюк