ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
	Справа № 636/3643/26  Провадження№ 3/636/1822/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гніздилов Ю. М., розглянувши в залі суду в м. Чугуїв справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,
встановив:
Згідно протоколу серії ААД № 838557 від 24 березня 2026 року, далі мовою оригіналу: «24.03.2026 о 12 год. 05 хв на автошляху Київ-Харків-Довжанський, водій транспортного засобу «Mercedes-Benz ML27OCDI», державний номерний знак: НОМЕР_3 , ОСОБА_1 при виїзді на головну дорогу не надав перевагу в русі транспортному засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак: НОМЕР_4 , який рухався по головній дорозі.» При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, та його дії необхідно кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.
 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи.
 
Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Гуменного З.І. через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому останній справу закрити, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
 
Суд дослідивши, надані письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 16.11 ПДР України регулює проїзд нерегульованих перехресть нерівнозначних доріг. Відповідно до нього: водій, який рухається по другорядній дорозі, зобов`язаний дати дорогу всім транспортним засобам, що наближаються до перехрестя по головній дорозі, незалежно від того, куди вони планують їхати далі.
Положення статті 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналіз матеріалів справи показує, що у представлених доказах відсутнє підтвердження того, що дії водія містили елементи порушення конкретних вимог ПДР, що спричинили шкоду іншим особам або майну. Натомість відсутність таких об`єктів шкоди (пошкоджень чужого майна, автодоріг, дорожніх споруд) суттєво знижує можливість кваліфікації події як адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність лише за таке порушення Правил дорожнього руху України, яке перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити не лише сам факт дорожньо-транспортної пригоди, а й конкретне порушення вимог Правил дорожнього руху, допущене саме цією особою, а також причинний зв`язок між таким порушенням і наслідками, що настали.
Разом із тим матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували, що саме ОСОБА_1 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України.
Навпаки, із досліджених судом матеріалів убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався у встановленому порядку, після чого в його автомобіль ззаду здійснив наїзд інший учасник дорожнього руху. Будь-яких об`єктивних доказів того, що водій ОСОБА_1 раптово змінив напрямок руху, безпідставно загальмував, порушив вимоги дорожніх знаків, дорожньої розмітки або інші приписи Правил дорожнього руху України, матеріали справи не містять.
Сам по собі факт пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 або факт участі останнього у дорожньо-транспортній пригоді не може автоматично свідчити про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Адміністративна відповідальність ґрунтується на принципі особистої вини, а тому всі елементи складу адміністративного правопорушення мають бути належним чином доведені уповноваженим органом.
При цьому відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок доведення обставин, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, покладається на орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Суд не вправі усувати недоліки складеного протоколу або самостійно збирати докази винуватості особи.
За результатами судового розгляду встановлено, що жодним із наявних у справі доказів не підтверджено факту порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, а відтак відсутній і необхідний причинний зв`язок між його діями та настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на орган (посадову особу), який склав протокол про адміністративне правопорушення. Недоведеність вини особи тлумачиться на її користь, що узгоджується з принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України та застосовним у провадженні у справах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що провадження у вказаній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, судовий збір, передбачений нормою ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284, 287 КУпАП,
постановив:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя           Ю. М. Гніздилов