ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 260/9367/25 пров. № А/857/13345/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 , НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород) у справі №260/9367/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_10 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ), НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_11 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
18.11.2025 року позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом НОМЕР_10 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) (відповідач-1), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) (відповідач-2), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) (відповідач-3), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ) (відповідач-4), НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (відповідач-5), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_11 ) (відповідач-6), в якому просив: визнати протиправними дії НОМЕР_10 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 грудня 2015 року по 28 березня 2017 року; зобов`язати НОМЕР_10 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 01 грудня 2015 року по 28 березня 2017 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправними дії НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 31 березня 2017 року по 14 лютого 2018 року; зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення 31 березня 2017 року по 14 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 16 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 16 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 07 березня 2022 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 березня 2022 року включно у розмірі 6 677,72 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправними дії НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 08 березня 2022 року по 17 серпня 2022 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_8 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 08 березня 2022 року по 17 серпня 2022 року включно у розмірі 6 677,72 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19 серпня 2022 року по 04 квітня 2024 року; зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 19 серпня 2022 року по 04 квітня 2024 року включно у розмірі 6 677,72 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_11 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 08 квітня 2024 року по 18 січня 2025 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_11 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 08 квітня 2024 року по 18 січня 2025 року включно у розмірі 6 677,72 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими га особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. 
В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, щодо ненарахування та невиплата позивачу в повному обсязі індексації грошового забезпечення, зокрема - відповідачами 1,2,3 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року не було здійснено індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, а також відповідачами 4,5,6 не було проведено індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 18 січня 2025 року відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії НОМЕР_10 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 січня 2016 року по 28 березня 2017 року. Зобов`язано НОМЕР_10 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 01 січня 2016 року по 28 березня 2017 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправними дії НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 31 березня 2017 року по 14 лютого 2018 року. Зобов`язано НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення 31 березня 2017 року по 14 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 16 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 16 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 07 березня 2022 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 07 березня 2022 року включно у розмірі 93,15 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправними дії НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 08 березня 2022 року по 17 серпня 2022 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_8 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 08 березня 2022 року по 17 серпня 2022 року включно у розмірі 93,15 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19 серпня 2022 року по 04 квітня 2024 року. Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 19 серпня 2022 року по 04 квітня 2024 року включно у розмірі 93,15 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_11 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 08 квітня 2024 року по 18 січня 2025 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_11 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 08 квітня 2024 року по 18 січня 2025 року включно у розмірі 93,15 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням фактично виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими га особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач-5 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) не міг приймати рішення щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації-різниці позивачу, так як останній в період підвищення її доходу, яке відбулось у березні 2018 року, не перебував на фінансовому забезпеченні даної військової частини. Наголошує, що під час нарахування військовою частиною НОМЕР_2 грошового забезпечення позивача, в тому числі індексації його грошового забезпечення, проведення виплати здійснювалось з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, яка утримувалась з грошового забезпечення останнього. Крім того, стверджує, що вказані вимоги позивача є передчасними. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Рішення суду першої інстанції оскаржив і позивач. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, крім того зазначає, що відповідачі оминули застосування норм законодавства щодо нарахування та виплати із березня 2018 року по 18 січня 2025 року позивачу індексації – різниці відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 розраховану як різницю між сумою індексації у березні 2018 року і розміром підвищення доходу позивача у березні 2018 року, що призвело до невиплати індексації-різниці у розмірі 6 677,72 грн., на місяць до часу звільнення позивача із військової служби. Просить скасувати абзаци 9, 11, 13, 15 резолютивної частини рішення суду першої інстанції, в решті рішення залишити без змін.
Апеляційну скаргу подав також відповідач-1. В обґрунтування якої вказує, що розрахунок при звільненні з військової служби ОСОБА_1 , в тому числі й у разі незгоди щодо порядку здійснення індексації його грошового забезпечення за період, коли він проходив військову службу в іншій військовій частині (військова частина НОМЕР_4 ), має здійснити виключно та військова частина, в якій він знаходився на фінансовому забезпеченні перед звільненням та яка є останнім місцем служби військовослужбовця. Чи було здійснено такі розрахунки з позивачем тією військовою частиною, з якої він звільнявся з військової служби, та якщо було, в яких розмірах, у відповідача-1 відомості відсутні. Тому, у правовідносинах між позивачем та військовою частиною НОМЕР_4 відсутня спірна складова і військова частина НОМЕР_4 після переміщення позивача до іншої військової частини не може нести відповідальність за протиправну поведінку іншої юридичної особи, якщо така мале місце, та не може бути належним відповідачем по справі щодо зобов`язання здійснити виплату індексації грошового забезпечення позивачу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до НОМЕР_10 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
З рішенням суду першої інстанції не погоджується також і відповідач-2. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначає, що зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2016 року на березень 2018 року. Отже, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 року і включно до 01.03.2018 року, посадові оклади військовослужбовців не змінилися. Вказує, що позиція НОМЕР_5 прикордонного загону узгоджується з позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду в постановах від 12.04.2023 у справі № 260/4829/22, від 24.03.2023 у справі № 260/137/22. Відтак вважає, що вимоги щодо проведення індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця – січень 2008 року незаконними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції. 
16.03.2026 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга від відповідача-4. В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає наступне. В межах адміністративної справи № 260/9367/25 позивачем не надано доказів, що Військовою частиною НОМЕР_8 йому було визначено конкретну суму «індексації-різниці» у відповідності до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, яка має щомісячний фіксований характер та повинна була виплачуватись до наступного підвищення тарифних ставок (окладів), до якої також додається «поточна індексація». Вважає, що оскільки на момент підвищення доходу позивача, тобто у березні 2018 року, питання щодо наявності чи відсутності у нього права на отримання щомісяця «індексації-різниці» у фіксованому розмірі вирішено не було, то це позбавило Військову частину НОМЕР_8 обов`язку у нарахуванні й виплаті щомісяця «індексації різниці» у фіксованому розмірі, що гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Окрім цього вказує, що оскільки позивач проходить надалі проходив військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частин НОМЕР_2 ) та в подальшому був звільнений з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_11 ) , то військова частина НОМЕР_8 не має підстав для виплати індексації грошового забезпечення позивачеві. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_8 ) та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-3 також подав апеляційну скаргу. Вказує, що позивачу з квітня 2019 року по січень 2022 року включно, виплачувалися тільки оклад за військовим званням і надбавка за вислугу років. Отже, з квітня 2019 року по квітень 2022 року позивач не мав права на так звану «індексацію-різниці», оскільки йому не виплачувалося грошове забезпечення в повному розмірі, а виплачувалися тільки оклад за військовим званням і надбавка за вислугу років. Тільки після розгляду кримінальної справи щодо позивача, у випадку визнання його невинуватим, у нього може виникнути право на спірну індексацію. В попередніх місцях служби позивачу не нараховували та не виплачували спірну індексацію. Таким чином, військова частина НОМЕР_9 не мала можливості нараховувати та виплачувати позивачу вказану індексацію, у зв`язку з відсутністю правових підстав (дії військових частин, в яких позивач проходив військову службу, в частині ненарахування та невиплати індексації позивачу на момент переведення у Військову частину НОМЕР_9 не оспорювалися, а також, на момент подання цієї апеляційної скарги вказана бездіяльність не визнана протиправною), що в свою чергу передбачає, що всі дії військової частини НОМЕР_9 були законними. Також, при переведенні позивача до Військової частини НОМЕР_9 архівні відомості про суми грошового забезпечення позивача, в тому числі зі вказаною індексацією, не передавалися, а тому здійснити розрахунок індексації було неможливо. Окрім цього, зазначає, що суд першої інстанції помилково встановив обставину наявності у позивача порушеного права щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб та помилково застосував ч.1 ст. 5 КАС України. Просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ), в задоволенні позову відмовити.
16.03.2026 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача-5. Вважає, що рішення суду першої інстанції від 13 лютого 2026 року у справі № 260/9367/25 законними і обґрунтованими в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Однак, що стосується періоду проходження служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні, з 19 серпня 2022 року по 04 квітня 2024 року, судом не в повній мірі досліджено матеріали справи та проведено хибний розрахунок індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, скасувати абзаци 13 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі №260/9367/25, та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовільнити позов в повному обсязі.
30.03.2026 позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача-4. В обґрунтування своєї позиції вказує, що рішення суду першої інстанції від 13 лютого 2026 року у справі № 260/9367/25 законними і обґрунтованими в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Проте, що стосується періоду проходження служби в НОМЕР_7 прикордонному загоні, з 08 березня 2022 року по 17 серпня 2022 року, судом не в повній мірі досліджено матеріали справи та проведено хибний розрахунок індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зазначає, що відповідач-4 оминув застосування норм законодавства щодо нарахування та виплати із березня 2018 року по 18 січня 2025 року позивачу індексації – різниці відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 розраховану як різницю між сумою індексації у березні 2018 року і розміром підвищення доходу позивача у березні 2018 року, що призвело до невиплати індексації-різниці у розмірі 6 677,72 грн., на місяць до часу звільненні позивача із військової служби. Просить апеляційну скаргу НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ) залишити без задоволення, скасувати абзац 11 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі №260/9367/25, та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовільнити позов в повному обсязі.
30.03.2026 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача-3. Зазначає, що рішення суду першої інстанції від 13 лютого 2026 року у справі № 260/9367/25 законними і обґрунтованими в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Однак, що стосується періоду проходження служби в НОМЕР_12 прикордонному загоні, з 01 березня 2018 року по 07 березня 2022 року, судом не в повній мірі досліджено матеріали справи та проведено хибний розрахунок індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 . Суд першої інстанції під час розрахунку дійшов до висновку, що позивачу належить до виплати 93,15 грн щомісячна індексація-різниця грошового забезпечення з 01 березня 2018 року, замість 6 677,72 грн. Просить апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_9 ) залишити без задоволення, скасувати абзац 9 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі №260/9367/25, та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовільнити позов в повному обсязі.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу в НОМЕР_10 загоні морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), НОМЕР_5 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ), НОМЕР_7 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ), НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_11 ).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_11 ) від 18 січня 2025 року №25-ОС підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, а також було проведено розрахунок при звільненні з військової служби та здійснено відповідні виплати.
У подальшому на адресу відповідачів були направлені адвокатські запити з метою з`ясування правильності нарахування окремих виплат під час проходження військової служби а також під час здійснення остаточного розрахунку.
На вказані запити відповідачами були надані відповіді та архівні відомості грошового забезпечення позивача.
Згідно листа-відповіді НОМЕР_10 загону морської охорони №09/4170-25-Вих від 21.10.2025 відповідачем-1 зазначено, що за 2015-2017 роки позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у грудні 2015 року у розмірі 52,37 грн. Інформація щодо базового місяця для проведення індексації в архівних відомостях відсутня.
Згідно відповіді НОМЕР_5 прикордонного загону ДПСУ №09/13874-25-Вих від 15.10.2025 зазначено, що індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.04.2017 року по 28.02.2018 року позивачу було нараховано у відповідності до вимог чинного законодавства.
НОМЕР_12 прикордонний загін ДПСУ у відповіді №09/19568-25-Вих від 13.10.2025 зазначив, що індексація грошового забезпечення за період проходження служби ОСОБА_1 виплачувалася відповідно до порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078, базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення встановлено березень 2018 року.
НОМЕР_7 прикордонний загін ДПСУ у відповіді №09/26664-25-Вих від 17.10.2025 зазначив, що місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. В березні 2018 року збільшено розмір посадового окладу, що призвело до збільшення грошового забезпечення. Березень 2018 року є базовим для обчислення індексації. Підстави для нарахування фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2022 року по 31.08.2022 року відсутні, а поточна індексація виплачена у повному обсязі.
НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПСУ надано відповідь №09/18202-25-Вих від 17.10.2025, до якої було долучено архівні відомості, з яких встановлено, що відповідачем-5 не було виплачено індексацію-різницю за період проходження позивачем військової служби у 
ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_11 ) у листі №09/10245-25-Вих від 16.10.2025 вказало, що у березні 2018 року відбулось збільшення посадових окладів, що призвело до збільшення грошового забезпечення яке перевищило розмір поточної індексації березня (569,13 грн), у зв`язку з чим індексація у березні 2018 року не виплачувалася. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації, починаючи з квітня 2018 року, розраховувалось наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації.
У зв`язку з тим, підстави для нарахування індексації із застосуванням фіксованого розміру 4463,15 грн за період з 01.03.2018 до часу звільнення відсутні.
Вважаючи дії відповідачів щодо не виплати та неправильного визначення базового місяця та внаслідок цього неправильного нарахування індексації грошового забезпечення та не виплата щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення відповідно до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели ті обставини, на яких ґрунтуються їхні заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (Закон №2011-XII).
Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII (Закон №1282-XII).
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Стаття 4 Закону №1282-XII визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 року 101%). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини друга четверта статті 4 Закону №1282-XII).
Частиною другою статті 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону №1282-XII).
Відповідно до норм статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1078, в редакції до 01.12.2015 року, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Згідно пункту 5 Порядку №1078, в редакції до 01.12.2015 року, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
09.12.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (Постанова №1013), яка набрала чинності 15.12.2015 року та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015 року.
Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року до Порядку №1078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції: « 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.».
Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з п.п. 2 пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Відтак, з аналізу зазначених правових норм слід вбачається, що індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.
При тому, важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий базовий місяць), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого порогу), визначеного законом.
Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує: 101 відсоток за період до 01.01.2016 року (частина перша статті 4 Закону №1282-XII в редакції, що діяла до 01.01.2016 року); 103 відсотки за період після 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності 01.01.2016 року).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015 року, базовим місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій: (1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або (2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів. При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, якою внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку №1078, з 01.01.2016 року істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки базовим місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.
Однак позивач вважає, що базовим місяцем повинен бути січень 2008 року.
Таким чином, спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем базового місяця для здійснення нарахування позивачу індексації грошового забезпечення.
Оцінюючи обґрунтування тверджень позивача, що визначення базового місяця залежить від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року відповідно до Постанови №1294, тому цей місяць є базовим для проведення індексації грошового забезпечення позивача, апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Як вже зазначалося колегією суддів вище, відповідно до норм Порядку №1078 в редакції, що діяла до грудня 2015 року, базовим місяцем вважався місяць, в якому відбулося, зокрема, зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок будь-яких постійних складових зарплати чи грошового забезпечення).
З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року, початок обчислення зростання індексу споживчих цін пов`язується з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.
Отож, у період, за який позивачу було нараховано індексацію грошового забезпечення, Порядок № 1078 діяв у різних редакціях та встановлював відмінні підстави для нарахування індексації та встановлення базового місяця.
З 01.12.2015 року для проведення індексації необхідно встановити місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не складових заробітної плати, в даному випадку грошового забезпечення.
Оскільки з моменту набрання чинності пунктом 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013 посадові оклади військовослужбовців підвищилися з 01.03.2018 року, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, березень місяць 2018 року є місяцем підвищення доходу, а тому враховується як базовий.
Крім того, п. 10-2 Порядку №1078 встановлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Пунктом 10-1 Порядку №1078 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.
Враховуючи наведене, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача повинен бути січень 2008 року, тільки в разі якщо складові грошового забезпечення не змінювались.
При цьому, у період з 01.01.2016 року підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави вказувати, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.
З січня 2008 року посадовий оклад військовослужбовців не змінювався.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.
Відтак, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2016 року. Разом з тим, відсутні підстави для здійснення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.01.2016 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року відсутні.
Щодо «фіксованої» суми індексації, то апеляційний суд зазначає, що Закон №1282-XII і Порядок №1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Однак постановою Уряду від 09.12.2015 року №1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 01.12.2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 року передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4). Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду апеляційної інстанції підстави наголосити, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми індексації не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 року набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають апеляційному суду підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.
Вищевказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 року у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 року у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 року у справі №320/8554/21, від 11.05.2023 року у справі № 260/6386/21 у подібних правовідносинах.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 року у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 року у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 року у справі №320/8554/21, від 11.05.2023 року у справі № 260/6386/21.
Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2018 року грошове забезпечення позивача складало 7157,50 грн, у березні 2018 року складало 11527,50 грн, тобто грошовий дохід позивача збільшився на 4370,00 грн.
Визначення суми індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу, у березні 2018 року, становить 4463,15 грн.
Такий розмір індексації грошового забезпечення 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами, та такий підтверджується постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року по справі №520/6243/22.
Відтак, розмір підвищення доходу (А) 4370,00 грн є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року (Б) = 4463,15 грн, а різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) дорівнює: 93,15 грн (4463,15 грн – 4370,00 грн).
Враховуючи, що під час розгляду справи підтвердилось безпідставне незастосування відповідачами норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу, суд апеляційної інстанції констатує про протиправність дій відповідачів щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 16.03.2021 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує про наявність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 07.03.2022, з08.03.2022 по 17.08.2022, з 19.08.2022 по 04.04.2024 та з 08.04.2024 по 18.01.2025 щомісячно у сумі 93,15 грн.
Аналогічна позиція щодо способу захисту порушеного права позивача викладена в постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі № 420/19976/23, від 05.05.2023 у справі № 420/13504/22, постанові Верховного Суду від 28.08.2023 у справі № 420/17338/22.
Щодо компенсації сум податку апеляційний суд зазначає, що Пункт 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (у редакції чинній станом на момент спірних правовідносин): виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.
Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вимоги позивача про проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44, є обґрунтованими.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 , НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_9 ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі № 260/9367/25 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя | | О. І. Довга
судді | | І. І. Запотічний
| | Т. І. Шинкар