Справа № 466/2234/26 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 33/811/1226/26 Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мельника Андрія Володимировича на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2026 року,
встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) в дохід держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 15.03.2026 року о 10:46 год. у м. Львові на проспекті В`ячеслава Чорновола, 57, керував транспортним засобом «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість шкіри обличчя, завужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. 
На зазначену постанову адвокат Мельник А.В. подав апеляційну скаргу у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2026 року та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 був відсутнім під час розгляду справи, а станом на день подання апеляційної скарги останньому не надходила копія постанови. З повним тестом оскаржуваної постанови ознайомився через свого захисника лише 03.07.2026 року.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що зі змісту відеозапису вбачається, що рішення про направлення водія на огляд було прийняте до встановлення будь яких передбачених законом ознак сп`яніння, які б стали підставою для направлення водія на освідування. Вважає, що вимога про проходження огляду не була належним чином мотивована та не відповідала встановленому законом порядку.
Зазначає, що ОСОБА_1 тривало хворіє на цукровий діабет і приймає інсулін Протафан, про що він неодноразово говорив працівникам поліції.
В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними протоколу серії ЕПР 1 №615361 від 15.03.2026 року, відеозаписами з відеокамери поліцейського, на яку здійснювався відеозапис події та іншими матеріалами справи.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що встановлений у ОСОБА_1 діагноз - цукровий діабет, може зумовлювати прояви, які ззовні нагадують ознаки алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки такий діагноз не звільняє водія транспортного засобу від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у разі виявлення ознак працівниками патрульної поліції.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про можливу наявність у особи такого стану, яке ґрунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою, які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що і стало підставою висунути вимогу про необхідність проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно, з урахуванням вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП та, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Мельника Андрія Володимировича - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА