Справа № 507/1913/26
Провадження № 1-кп/507/58/2026
Номер рядка звіту 21
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11.09.2026 року | селище Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні приміщенні суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026167180000080 від 20 липня 2026 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поріччя Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин:
Так, 19 липня 2026 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходився на вулиці біля бару «Уют» розташованого за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Троїцьке, вул. Незалежності, 103.
У вищевказаний час, біля бару «Уют» розташованого за вищевказаною адресою, проходив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з яким ОСОБА_3 вступив в словесну суперечку на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, під час якої у останнього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень невизначеного обсягу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , 19 липня 2026 року близько 18 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись біля бару «Уют» розташованого за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Троїцьке, вул. Незалежності, 103, наблизився до ОСОБА_4 з метою спричинення йому тілесних ушкоджень та усвідомлюючи характер суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс ОСОБА_4 три удари кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рваної рани верхньої губи зліва, які згідно п.п.2.3.3.и 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
 До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , , яка складена за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Також, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
 При обранні покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, раніше не судимий, має постійне місце проживання на території України, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, а також суд враховує пом`якшуючу вину обставини. Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд згідно ст.66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_3 , , обставини скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини ч.2 статті 125 КК України у виді штрафу. Обмежень для призначення даного виду покарання судом не встановлено. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєня ним нових правопорушень.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні. 
Керуючись ст. 56, ч. 2 ст. 125 КК України ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області через Любашівський районний суд Одеської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1