ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/11237/25 пров. № А/857/50065/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сала П. І.
суддів: Димарчук Т. М., Заверухи О. Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (суддя Дуляницька С. М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом щодо оскарження дій Головного управління ПФУ в Рівненській області, які полягають у припиненні, починаючи з 01.03.2025, нарахування проведеної позивачці індексації пенсійної виплати відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 позов задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Рівненській області, які полягають у припиненні ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2025 нарахування проведеної індексації пенсійної виплати відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язано Головне управління ПФУ у Рівненській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату передбаченої ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" індексації пенсійної виплати шляхом застосування збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2025 на 1,115 (на підставі постанови КМУ від 25.02.2025 № 209) та здійснити перерахунок та виплату встановленої доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 за період з 01.03.2025 в розмірі 1 проценту проіндексованого з 01.03.2025 на 1,115 середньомісячного заробітку, з якого обчислюється пенсія, за кожен повний рік роботи понад 20 років, що передбачено ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній до 11.10.2017).
Стягнуто на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ в Рівненській області судовий збір у сумі 968,96 грн.
Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апелянт зазначає, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 у справі № 460/15503/24 виконано в межах покладених зобов`язань; інші зобов`язання, у тому числі проводити наступні перерахунки пенсії ОСОБА_1 , зокрема, на підставі постанови КМУ від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" на Головне управління ПФУ в Рівненській області не покладено.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що однак не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Рівненській області та отримує пенсію за віком. 
ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 у справі № 460/15503/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII. 
Зобов`язано Головне управління ПФУ в Рівненській області здійснити з 18.06.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, з урахуванням проведених платежів.
Внаслідок перерахунку пенсії на виконання вказаного рішення суду відповідач з 01.03.2025 скасував індексацію пенсійної виплати у спосіб зняття підвищення середньомісячного заробітку, з якого пенсія обчислюється на 1,115 - коефіцієнт підвищення відповідно до постанови КМУ від 25.02.2025 № 209.
Станом на дату розгляду справи пенсія позивачці обчислюється виходячи із середньомісячного заробітку 22929,90 грн, тоді як на підставі постанови КМУ від 25.02.2025 № 209 такий був перерахований у спосіб збільшення з 01.03.2025 на 1,115 та складав 25566,83 грн.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Відповідач при збільшенні розміру заробітної плати, з якої обчислюється пенсія позивачці 01.03.2025 на 1,115 (на підставі постанови КМУ від 25.02.2025 № 209) зобов`язаний був застосовувати проіндексований розмір заробітної плати для обчислення й доплати до пенсії за понаднормовий стажу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Такі висновки відповідають нормам матеріального права та є правильними.
Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон №796-XII) цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Статтею 56 Закону № 796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.
Так, згідно з п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
У зв`язку з набранням 11.10.2017 чинності Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", пункт 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ доповнено словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"".
Своєю чергою, частина перша статті 27 Закону № 1058-IV визначає формулу розрахунку розміру пенсії за віком, а частина друга цієї статті передбачає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
В той же час для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена у п. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Отже, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону № 796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.06.2024 у справі № 300/3435/21 та є обов`язковою для застосування в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №460/15503/24 встановлено право позивача на отримання доплати за понаднормовий стаж відповідно до п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, з урахуванням проведених платежів.
Щодо індексації пенсійної виплати шляхом застосування збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2025 на 1,115 на підставі постанови КМУ від 25.02.2025 № 209, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
На реалізацію положень ст. 42 Закону № 1058-IV Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 20.02.2019 №124, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 124).
Приписами п. 1 та 2 Порядку № 124 визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до п. 5 Порядку № 124 у 2019 р. перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Отже, в силу приписів п. 5 Порядку № 124, у 2019 р. при перерахунку пенсій застосовувався показник середньої заробітної плати станом на 01 жовтня 2017 року.
Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", не узгоджені з приписами ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).
У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАСа України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тобто, положення пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися у відповідності з ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та постанові від 16.04.2025 у справі №200/5836/24.
Пунктом 1 Постанови № 209 установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Отже, виходячи з наведених положень постанов Уряду, перерахунок та індексація пенсій у подальшому відповідно до Постанови № 209 проводиться згідно з Порядком № 124 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 1 жовтня 2017 року на відповідні коефіцієнти.
Оскільки положення Порядку № 124 не узгоджені з приписами ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, то суд першої інстанції обґрунтовано застосував у спірних відносинах положення постанови КМУ № 209, а Порядок 124 виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо права позивача на індексацію пенсії.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку доказам, які містяться у матеріалах справи, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не містять належних правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення. 
У зв`язку із цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на результат апеляційного перегляду, підстав для розподілу судових витрат у справі немає.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі № 460/11237/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач | | П. І. Сало
судді | | О. Б. Заверуха
| | Т. М. Димарчук