Справа № 273/1351/26
Провадження № 1-кп/273/144/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026065550000059 від 17.06.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Дубрівка, Баранівського району Житомирської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:
Згідно з рішенням Баранівського районного суду від 20.06.2019 № 273/1032/19 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти на дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1200 грн (на кожну дитину) щомісячно до досягнення ними повноліття. 
Так, ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок, встановлений рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 273/1032/19 сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей злісно ухилялася від сплати аліментів та його не виконувала в період з 01.12.2023 по 31.05.2026, внаслідок чого станом на 31.05.2026 виникла заборгованість в розмірі 192 783,50 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, без поважних причин офіційно не працювала та за послугами зі сприяння працевлаштування до Баранівського управління Звягельської філії обласного Центру зайнятості не звертався, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала, маючи дохід від тимчасових заробітків, злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 аліментів на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та його не виконувала, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснила, внаслідок чого станом на 31.05.2026 виникла заборгованість в загальному розмірі 459 777,50 гривень, а у період з 01.12.2023 по 31.05.2026 в розмірі 192 783,50 грн, що перевищує суму сукупно нарахованих платежів за 3 місяці.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_8 , беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорювала встановлені в результаті досудового розслідування обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності. Викладене підтверджується заявою обвинуваченої ОСОБА_3 від 30.06.2026 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що нею підписана за участі захисника.
Законний представник потерпілих ОСОБА_9 також не заперечувала щодо розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні, про що подала відповідну заяву.
Прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 , відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України просила розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, суд постановив розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст. 381 КПК України.
Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисномуухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.
Згідно положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, є кримінальним проступком.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкцією ч.1 ст.164 КК України передбачено ряд альтернативних покарань: громадські роботи, пробаційний нагляд та обмеження волі.
При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо: ні не працює, на життя заробляє тимчасовими заробітками, у період з 01.06.2019 року по теперішній час не була зареєстрована як безробітна та за послугами з працевлаштування до Баранівського управління Звягельської філії не зверталася, не перебуває на обліку Звягельського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Барнівська лікарня» в період з 29.05.2022 року по 08.06.2026 року та з 19.07.2023 року по 24.07.2023 року, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Отже, враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченої, обставини кримінального провадження, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає доцільним призначити  ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт. 
На думку суду, саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення  ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у справі не заявлений. Арешт на майно не накладався.
Судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,та призначити їй покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1