ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 липня 2026 року справа №243/291/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2026 року (повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року) у справі № 243/291/26 (суддя в 1 інстанції Воронков Д.В. ) за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Батальйон патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу 1 роти 3 Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Сушко Олександра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

УСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову №553412 від 10.12.2025 та закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що згідно оскаржуваної постанови 17.11.2025 о 15 год. 03 хв. у м. Слов`янську вул. Вокзальна, біля буд. №3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 ЗНГ з д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування ТЗ Слов`янським міськрайонним судом від 28.07.2025 строком на 1 рік, чим порушив п. 2.1. а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки ОСОБА_1 не мав можливості взяти участь у розгляді справи 10.12.2025, оскільки перебував на лікуванні про що 09.12.2025 надіслав на адресу відповідача заяву про відкладення розгляду справи. Проте, клопотання не взяли до уваги, чим його було позбавлено можливості реалізувати свої права. Також вказує, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, а знаходився поруч з ним. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач був позбавлений права керування транспортним засобом, проте не додано копію відповідного рішення та не зазначено номер справи, що не дозволяє встановити дійсність зазначеного.
Крім того, санкція ч. 4 статті 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але у резолютивній частині оскаржуваної постанови відповідач наклав адміністративне стягнення у виді штрафу 20 400 грн. 
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2026 року позов задоволено частково. Постанову серії БАА №553412 від 10.12.2025, складену інспектором взводу №1 роти №3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Сушко О.О у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення. Вважати ОСОБА_1 підданим адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200 (тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з п. 4 ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про розмір штрафу та порядок його сплати. Відповідно до ст. 27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Поліцейський, який розглядає справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка в свою чергу затверджена Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015. Відповідно до п. 1 розділу IV вищезазначеної інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закріплено в додатку № 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV). Відповідно до встановленого вищезазначеного бланку в розділі № 6 постанови зазначається застосування адміністративного стягнення (вид адміністративного стягнення) у розмірі (суми штрафу і словами в дужках), тобто зазначення інспектором розміру штрафу 20 400 (двадцять тисяч чотириста гривень) не є порушенням вищезазначеної інструкції. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 4 ст. 126 КУпАП). 
Просив скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
10.12.2025 інспектором взводу №1 роти №3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Сушко О.О. ухвалено постанову серії БАА №553412 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. за те, що водій ОСОБА_1 17.11.2025 о 15 год. 03 хв., в м. Слов`янську, вул. Вокзальна, біля буд. №3 в, керував транспортним засобом ВАЗ 21061 ЗНГ з д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом від 28.07.2025 Слов`янським міськрайонним судом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.
Копію постанови серії БАА №553412 було надіслано рекомендованим листом 5489/41/37/1/2025 від 12.12.2025.
02.04.2025 постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, яка набрала законної сили 28.07.2025, справа №243/4007/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Досліджений судом відеозапис реєстратора та відеозапис з камери поліцейського, містить відомості про транспортний засіб, що зупинений, а також про зміст розмови між працівником поліції та особою, яка перебувала за кермом зупиненого транспортного засобу.
Доводи позивача про те, що він не мав можливості взяти участь у розгляді справи 10.12.2025, оскільки перебував на лікуванні, про що 09.12.2025 надіслав на адресу відповідача заяву про відкладення розгляду справи, не приймаються судом до уваги, оскільки на підтвердження факту перебування позивача на лікуванні не надано жодного доказу. Сама по собі заява, за відсутності належного обґрунтування, не є підставою для відкладання розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 надіслав заяву 09.12.2025 року, тобто за день до визначеної дати, що позбавило відповідача можливості отримати її 10.12.2025 року.
На думку суду, вказані обставини, у їх сукупності, не свідчать про порушення прав позивача, а навпаки, містять ознаки зловживання правами з метою створення штучної тяганини та уникнення відповідальності
На відеозапису чітко відображено, що ОСОБА_1 безпосередньо після зупинки автомобіля повідомляє поліцейських про те, що водійське посвідчення у нього відсутнє, оскільки його було вилучено раніше.
З постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/4007/24 від 02.04.2025, якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами, видно, що останній був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає без альтернативне стягнення у вигляді позбавлення права керування тз до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Проте, суд погоджується з доводами позовної заяви, щодо відсутності в резолютивній частині постанови розміру штрафу в неоподаткованих мінімумах доходів громадян.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 283 КУпАП в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення дорожнього руху, повинна міститись розмір штрафу та порядок його сплати.
Розмір штрафу - це є розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розмір штрафу за ч. 4 ст. 126 КУпАП складає одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, інспектор, при складанні оскаржуваної постанови, припустився помилки, не зазначивши в резолютивній її частині про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу його розмір у неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідно до вимог наведеної вище норми закону.
Таким чином, суд вважає, за можливе задовольнити частково позовну заяву, змінити оскаржувану постанову та привести її у відповідність до вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
З зазначеним висновком не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам суду у рамках даного апеляційного провадження.
Частина 1 статті 283 КУпАП: Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі .
Частина 2 статті 283 КУпАП: Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Частина 3 статті 283 КУпАП: Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.
Тож сума штрафу за ч.4 ст.126 КУпАП розраховується наступним чином: 17*1200=20400.
Між тим, суд першої інстанції оскаржувану постанову змінює в частині накладеного адміністративного стягнення, посилюючи адміністративне стягнення у вигляді в штрафу в розмірі 24 000 гривень, виходячи за межі розміру штрафу, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. 
Відповідно до п. 1 розділу IV вищезазначеної інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закріплено в додатку № 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV).
Відповідно до встановленого вищезазначеного бланку в розділі № 6 постанови зазначається застосування адміністративного стягнення (вид адміністративного стягнення) у розмірі (суми штрафу і словами в дужках).
Зазначення інспектором розміру штрафу 20 400 (двадцять тисяч чотириста гривень) не є порушенням вищезазначеної інструкції і ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Колегія суддів вважає, що незазначення в резолютивній частині постанови про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу його розмір у неоподаткованих мінімумів доходів громадян, не є безумовною підставою для зміни постанови і накладення в штрафу, що виходить за межі розміру штрафу, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – зміні.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2026 року у справі № 243/291/26 – задовольнити частково. 
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2026 року у справі № 243/291/26 в частині задоволення позовних вимог, а саме зміни постанови серії БАА №553412 від 10.12.2025, складену інспектором взводу №1 роти №3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Сушко О.О у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП в частині накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень - скасувати. В цій частині постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
В іншій частині рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2026 року у справі № 243/291/26 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 23 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко