| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2083/26 Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Кравченка Є.Д, Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 28.08.2025 №79783240203, №79788240203, №79791240203, №79799240203.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.08.2025 № №79783240203, №79788240203, №79799240203. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У подальшому, представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 92000 грн.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно з пунктом четвертим частини 1статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт дев`ятий частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт шостий частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 92 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 06.11.2025, укладений між адвокатом Мироновою Людмилою Олександрівною та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого сторонами досягнуто домовленості про надання адвокатом клієнту правничої допомоги, визначеної наведеним Договором, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 06.11.2025 та вартості послуг адвоката в рамках надання правничої допомоги.
Відповідно до Розділу 1 Договору Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правничу допомогу) Клієнтові згідно умов даного Договору, а Клієнт зобов`язується здійснювати у встановленому Договором порядку оплату за надання Адвокатом юридичних послуг, передбачених даним Договором.
Розділом 4 Договору встановлено, що вартість надання правової допомоги та порядок її сплати, конкретний перелік доручень клієнта адвокату за цим Договором визначається у окремих Додаткових договорах до цього Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з додатковою угодою № 1 від 06.11.2025 (далі-Додаткова угода) сторонами визначено, що відповідно до положень Договору, Сторони погодили наступну вартість надання правничої допомоги (п. 1.3 Додаткової угоди): Юридичний супровід згідно з п. 1.1. цієї Додаткової угоди - 4000 грн година.
Відповідно до акта від 27.03.2026 про надання правничої допомоги (надання послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 06.11.2025, Сторони підтверджують фактичне надання Адвокатом Клієнту послуг, передбачених Договором, з урахуванням Додаткової угоди №1 до Договору.
Згідно з вказаних документів адвокатом були надані послуги:
1) Розробка правової стратегії та формування нормативно-доказового обґрунтування позовної заяви, підготовка та подання позовної заяви Клієнта, формування переліку доказів, направлення матеріалів позовної заяви до суду, 10 год, 40 000 грн;
2) Підготовка та направлення відповіді Клієнта від 03.02.2026 на відзив ГУ ДПС у м. Києві на позовну заяву від 28.01.2026, 5 год, 20 000 грн;
3) Підготовка та направлення листів, заяв, клопотань, 2 год, 8 000 грн:
1. Лист від 13.11.2025 до ГУ ДПС у м. Києві про надання платіжної інструкції для отримання документів що стосуються проведеної податкової перевірки та винесених податкових рішень- повідомлень
2. Клопотання від 30.01.2026 до ГУ ДПС у м. Києві про внесення до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 (Клієнта) інформації про початок оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень;
4) Участь в судовому засіданні в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (25 лютого 2026 року з урахуванням часу в дорозі до будівлі суду і назад по 1 (одній) годині та тривалість участі в судовому засіданні (1 година), 3 год, 12 000 грн;
5) Підготовка та направлення адвокатських запитів, 3 год, 12 000 грн:
1. Адвокатський запит від 07.11.2025 до ГУ ДПС у м. Києві про надання документів та інформації щодо перевірки.
2. Адвокатський запит від 14.11.2025 до ГУ ДПС у м. Києві про надання документів та інформації щодо опису майна в податкову заставу.
3. Адвокатський запит від 13.01.2026 до КОАС про стан розгляду позовної (у зв`язку з нереєстрацією позовної заяви протягом 3-х тижнів).
Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2022 у справі № 160/6899/20, відповідно до яких, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 40 000 грн. є співмірними із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вказаному розмірі. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.Д.Кравченко

суддя В.В.Файдюк