ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 р. 	Справа № 520/18140/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 26.11.25 по справі № 520/18140/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 12.06.2025 за №0672960-2405-2030, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 1152,19 грн. за квартиру адресою: АДРЕСА_1 .
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 12.06.2025 за №0672959-2405-2030 UA63100050000079487, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 748,61 грн. за квартиру адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 12.06.2025 № 0672960-2405-2030 та № 0672959-2405-2030 (далі – ППР), якими позивачу донараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за належні йому на праві власності об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , оскільки рішенням 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» за період з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2024 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків, а тому за належну ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру площею 110,2 кв. м. за 2024 рік (за виключенням періоду з 01.01.2024 по 30.09.2024) підлягає сплаті податок лише за 25,2 кв. м. (110,2 кв. м. - загальна площа квартири; 60 кв. м. - пільга, передбачена підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України; 25 кв. м. - нульова ставка оподаткування для квартир площею 85 кв. м., встановлена місцевою радою) х 71,00 грн (ставка податку на нерухоме майно за 2024 рік за 1 кв. м. бази оподаткування (1% розміру мінімальної заробітної плати), що дорівнює 447,30 грн, а не 1152,19 грн, як безпідставно визначено контролюючим органом.
Що стосується донарахування податку за об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 зауважив, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні контролюючим органом у рядках 5.«Загальна площа об`єкта, кв. м» та 6.«Розмір частки у праві спільної власності на об`єкт, кв. м» вказано однакову цифру 35.80 (загальну площу квартири у кв. м), тобто протиправно фактично визначено за позивачем 100% у праві власності на неї, а наявність іншого співвласника проігноровано. Таким чином, на даний час не зрозуміло на підставі чого (конкретні правові норми чи документи, зокрема «згода» співвласника) контролюючий орган дійшов до висновку, що саме ОСОБА_1 , а не інший співвласник - ОСОБА_2 , повинен сплатити спірний податок, у тому числі враховуючи той факт, що квартира фактично не перебуває у розпорядженні позивача вже багато років.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 по справі №520/18140/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 12.06.2025 за №0672960-2405-2030, в частині визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 261 (двісті шістдесят одна) гривень 14 копійок за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 12.06.2025 за №0672959-2405-2030 UA63100050000079487, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 748,61 грн. за квартиру адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків,61050, код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн. 44 коп..
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі № 520/18140/25 у частині, що стосується позивних вимог у задоволені яких відмовлено судом першої інстанції; у цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю, а саме:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 12.06.2025 за № 0672960-2405-2030, яким фізичній особі – платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 1 152,19 грн. за квартиру адресою: АДРЕСА_1 . 
- в іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції – залишити без змін;
- вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути з ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений позивачем за подання позову у даній справі судовий збір у розмірі 1 937,92 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень дев`яноста дві копійки), а також цієї апеляційної скарги у розмірі 726,72 грн. (сімсот двадцять шість гривень 72 копійки), всього судових витрат у розмірі 2 664,64 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні 64 копійки).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції протиправно залишено поза увагою той факт, що рішенням 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» за період з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2024 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків, а тому за належну ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру площею 110,2 кв. м. за 2024 рік (за виключенням періоду з 01.01.2024 по 30.09.2024) підлягає сплаті податок лише за 25,2 кв. м. (110,2 кв. м. - загальна площа квартири; 60 кв. м. - пільга, передбачена підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України; 25 кв. м. - нульова ставка оподаткування для квартир площею 85 кв. м., встановлена місцевою радою) х71,00 грн. (ставка податку на нерухоме майно за 2024 рік за 1 кв.м. бази оподаткування (1% розміру мінімальної заробітної плати), що дорівнює 447,30 грн, а не 1152,19 грн, як безпідставно визначено контролюючим органом.
Відповідач також не погодився із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 (в частині задоволення позовних вимог) та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про прийняття оскаржуваного рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статті 266 ПК України, та порушенням норм процесуального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до положень статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду.
Наполягав, що в діях контролюючого органу відсутні будь-які ознаки протиправності, оскільки відповідно до запровадженої Харківською міською радою пільги з 01.03.2017, у разі перевищення загальної площі квартир, що перебувають у власності, арифметичного показника у 85,00 кв. м. така квартира є об`єктом справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зі зменшенням арифметичного значення площі на 60,00 кв.м., а решта квартир площею понад 85,00 кв.м - є об`єктами справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, із застосуванням правила "наростаючого підсумку".
Таким чином, судом першої інстанції не враховано той факт, що загальна площа квартир, які перебувають у власності позивача, становить 146 кв. м., що перевищує показник критерію пільги, встановленої рішенням 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» на 61 кв. м, а отже, квартири, що перебувають у власності позивача, є об`єктами стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких застосовується пільга встановлена ПК України, а саме зменшення бази оподаткування на 60 кв. м. 
За таких обставин, контролюючим органом відповідно до вимог ПК України, до об`єктів житлової нерухомості позивача правомірно застосовано пільгу у розмірі 60 м. кв.
Що стосується квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності, зазначив, що ГУ ДПС було направлено ОСОБА_1 лист від 19.12.2024 № 61680/6/20 40-24-05-10 щодо пропозиції надання листа з визначенням основним платником податку на нерухоме майно (квартири) за адресою: АДРЕСА_5 . Лист направлено на поштову адресу: АДРЕСА_6 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте, жодної відповіді на заяву ГУ ДПС від платника не надходило. Отже, контролюючим органом в автоматичному режимі визначено платника податків із співвласників квартири та сформовано податкові повідомлення – рішення.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 просив відмовити. 
Доводи відзиву аналогічні викладеним у апеляційній скарзі контролюючого органу.
Позивач також скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову – без змін.
Повідомив, що контролюючим органом не надано доказів звернення із аналогічним листом про визначення основним платником податку на нерухоме майно до іншого співвласника квартири у м. Лозова ОСОБА_2 , а тому такі дії суб`єкта владних повноважень є нічим іншим, окрім як намаганням будь-якими засобами, у т. ч. нехтуючи нормами права та висновками суду, визначити саме ОСОБА_1 , платником податку на окреслену квартиру у м. Лозова де мешкає його мати, яка має податкову пільгу.
Позивачем надано до суду апеляційної інстанції клопотання про постановлення окремої ухвали від 21.01.2026, в якому останній просив суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі №520/18140/25 постановити окрему ухвалу з огляду на наявність явних та очевидних порушень законодавства з боку посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області, окреслених стороною позивача у даній заяві від 21.01.2026, яку направити керівництву Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) для вжиття вичерпних заходів реагування, зокрема, проведення службової перевірки (розслідування) та притягнення до відповідальності винних посадових осіб з метою недопущення аналогічного роду порушень у подальшій роботі.
В обґрунтування вимог вказаного клопотання повідомив, що 20 січня 2026 року у Електронному кабінеті на сайті ДПС України Зеленський М. С. виявив те, що у невстановлену дату від ГУ ДПС України в Харківській області від імені ОСОБА_3 (без зазначення її посади) надійшло чергове безпідставне податкове повідомлення-рішення № 1676253-2405-2030-UA63100050000079487 від 18.12.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 748,61 грн за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Дане податкове повідомлення-рішення відрізняється лише номером, датою прийняття та підписантом від аналогічного податкового повідомлення-рішення контролюючого органу за той самий 2024 звітний рік, що є предметом спору у адміністративній справі за № 520/18140/25.
Зауважив, що у попередньому звітному періоді у адміністративній справі №520/21930/24 рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 (суддя Мельников Р.В.), зміненим постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 (у складі головуючого судді Чалого І.С., суддів: Катунова В.В. та Ральченка І.М.), також частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Харківській області, третя особа: ДПС України, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зокрема: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 18.06.2024 за № 2161094-2405 2034-UA63100050000079487, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік сумі 706,44 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_2 . 
Судові рішення у вказані справі у касаційному порядку не переглядалися (окремі процесуальні документи та судові рішення наявні у матеріалах справи) та є преюдиційними для даної справи щодо оскарження чергового протиправного податкового повідомлення-рішення контролюючого органу (другого за звітний 2024 рік), що є явним зловживанням владою та намаганням покласти на законослухняного громадянина України тягар, який дієво та системно відстоює свої права, як акт помсти за його принципову позицію.
У наданих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях від 05.02.2026 контролюючий орган стверджував, що податкове повідомлення-рішення № 1676253-2405-2030-UA63100050000079487 від 18.12.2025 не складалось у письмовій формі, не підписувалось керівником чи іншою уповноваженою особою контролюючого органу, печаткою не завірялись та Зеленському М. С. засобами поштового зв`язку не направлялись.
Оскільки ОСОБА_1 до контролюючого органу не надавав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику), відображення податкового повідомлення-рішення електронному кабінеті не може вважатися належно врученим.
Наполягав, що податкове повідомлення - рішення від 18.12.2025 № 1676253-2405-2030 має лише інформативний характер та не тягне за собою правових наслідків. Також, вважав за необхідне звернути увагу, що податкове повідомлення - рішення від 18.12.2025 немає жодного відношення до предмету спору у даній справі та не впливає на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення – рішення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником, якому на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 110,2 кв. м, з них житлова площа: 72.2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389536545 від 03.08.2024.
Також у власності позивача та у власності його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на праві приватної спільної сумісної власності перебуває квартира загальною площею 35,8 кв. м, з них житлова площа: 18,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389536698 від 03.08.2024.
03.07.2025 у Електронному кабінеті позивача на сайті ДПС України останній виявив те, що у невстановлену дату від Головного управління ДПС України в Харківській області від імені ОСОБА_5 (без зазначення її посади) надійшли наступні податкові повідомлення-рішення:
- № 0672960-2405-2030 від 12.06.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік сумі 1 152,19 грн. у за квартиру за адресою : АДРЕСА_1 ;
- № 0672959-2405-2030-UA63100050000079487 від 12.06.2025, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 748,61 грн. за квартиру за адресою : АДРЕСА_2 .
Не погодившись із прийнятим Головним управління ДПС у Харківській області податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 за № 0672960-2405-2030 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 261,14 грн (1152,19 грн - 891,05 грн) за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та незаконності оскаржуваних рішень, оскільки рішенням Харківської міської ради за період з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2024 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків, а тому сума податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки щодо об`єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_7 , що підлягає сплаті позивачем становить 891,05 грн, а не 1 152,19 грн, як визначено контролюючим органом.
Також, з огляду на те, що матеріали справи не містяться відомостей про отримання від позивача згоди на нарахування йому податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, щодо об`єкта нерухомості: квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_8 , загальною площею 35,8 кв.м., яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (частки власності цих осіб визначені як “ 1/1”), що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку про те, що у цій справі покладення обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на позивача, за відсутності його згоди та згоди інших співвласників, з огляду на положення абз. “б” пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України, не може вважатись правомірним.
Водночас, судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 за № 0672960-2405-2030 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2024 рік у сумі 891,05 грн, оскільки належна позивачу на праві власності квартира має загальну площу 110,2 кв. м., а тому на ОСОБА_1 не поширюється податкова пільга, встановлена рішенням міської ради для квартир загальною площею до 85 кв. м.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України).
За змістом пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
Пунктом 8.3 статті 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до підпункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.
Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період).
В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Пункт 12.5 статті 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Згідно підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.
Так, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Положеннями підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України визначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).
За правилами підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно підпункту «б» підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку.
Тобто, відповідно до абзацу «а» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метри. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, контролюючим органом за податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 за №0672959-2405-2030 UA63100050000079487 фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 748,61 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у спільній сумісній власності позивача та його матері.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1, 2, 4 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. 
Згідно із частинами 1, 2 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.
Згідно з підпунктом «б» підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, зокрема, якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб - власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом. 
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є власник об`єкту оподаткування, а у разі, якщо такий об`єкт перебуває у сумісній власності кількох осіб, без поділу в натурі, обов`язок зі сплати такого податку покладається на особу лише за її згодою та згодою інших співвласників.
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області було направлено ОСОБА_1 лист від 19.12.2024 № 61680/6/20 40-24-05-10 з пропозицією визначити його основним платником податку на нерухоме майно (квартири) за адресою: АДРЕСА_5 , отримання якого не заперечується позивачем.
Разом з цим, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що позивачем надавалась на вказаний лист відповідь згода на визначення його платником податку на спірний об`єкт нерухомості.
Не долучено відповідачем і доказів в звернення із аналогічним листом про визначення основним платником податку на нерухоме майно до іншого співвласника квартири у м. Лозова ОСОБА_2 ..
За таких обставин, враховуючи те, що матеріали справи не містяться відомостей про отримання від позивача згоди на нарахування йому податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо об`єкта нерухомості: квартира, розташована за адресою АДРЕСА_8 , загальною площею 35,8 кв.м., яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що покладення обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки саме на позивача, за відсутності його згоди та згоди інших співвласників, не може вважатись правомірним.
А відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 № 0672959-2405-2030 UA63100050000079487, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 748,61 грн. за квартиру адресою: АДРЕСА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 № 0672960-2405-2030, колегія суддів виходить із наступного.
Колегією суддів встановлено, що Додатком 1 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17, зі змінами та доповненнями, для фізичних осіб встановлено:
- ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, у розмірі 1 відсоток;
- ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, у розмірі 0 відсотків;
- відповідно до норм Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: 
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; 
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
У пункті 8 Додатку 1 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17, зі змінами та доповненнями, визначено, що за період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності у фізичних осіб, на рівні 0 відсотків.
Отже, Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17 встановлено, що за період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб становить 0 відсотків.
При цьому, колегія суддів зазначає, що передбачена Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17 пільга для квартир загальною площею до 85 кв. м. не поширюється на позивача, адже належна ОСОБА_1 на праві власності квартира АДРЕСА_7 має загальну площу 110,2 кв. м., що перевищує 85 кв. м., а тому до такого об`єкта нерухомості застосовується зменшення у розмірі 60 кв. метрів, передбачене підпунктом 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.
Отже, розрахунок суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки щодо об`єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_7 , виглядає наступним чином: 50,2 х 71/12 х (12-9) = 891,05 грн, де 50,2 - загальна площа об`єкта нерухомості, що перебуває у власності позивача з урахуванням пільги (110,2 кв. м. – 60 кв. м.); 71 - ставка податку у 2024 році (1% х 7100,00); 12 х (12 - 9) - період оподаткування 3 місяці, (0% ставка оподаткування за 1 квартал 2024 року), що відповідає розрахунку, здійсненому судом першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 за №0672960-2405-2030 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 261,14 грн (1152,19 грн - 891,05 грн), що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційних скарг.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали для направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, слід зазначити наступне.
Так, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача.
Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Обґрунтовуючи наявність підстав для постановлення відносно посадових осіб відповідача окремої ухвали позивач посилався на те, що останніми винесено податкове повідомлення – рішення від 18.12.2025 №1676253-2405-2030- UA63100050000079487 за об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 (площа 35.8 кв. м.), яке є аналогічному тому, яке оскаржується у даній справі, що свідчить про подвійне оподаткування за один і той же період (2024 рік). 
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що предметом спору у даній справі є правомірність податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 № 0672960-2405-2030 та від 12.06.2025 за №0672959-2405-2030 UA63100050000079487.
У свою чергу, з огляду на межі апеляційного перегляду, колегія суддів не наділена повноваженнями надавати оцінку правомірності податкового повідомлення - рішення від 18.12.2025, яке не є предметом даного спору та не охоплюється межами апеляційного перегляду, у зв`язку з чим у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали – слід відмовити.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 по справі № 520/18140/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій