Номер провадження: 22-ц/813/6644/26 
Справа № 947/8232/26
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Сєвєрової Є.С. (суддя – доповідач), 
Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 
учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 , 
стягувач – Комунальне підприємство «Житлово – комунальний сервіс «Чорноморський», 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 22 квітня 2026 року у складі судді Калініченко Л.В., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА 

Короткий зміст заяви про скасування судового наказу 
У квітні 2026 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу №947/8232/26 від 04.03.2026, виданого Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 34236 гривень 97 копійок та стягнення на користь держави судового збору в сумі 332 гривні 80 копійок.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції. 
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявникові без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником до заяви не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за пред`явлення відповідної заяви, або доказів на підтвердження існування пільг щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак заява не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, що є підставою у відповідності до ч.6 ст. 170 ЦПК України для її повернення без розгляду.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 22 квітня 2026 року та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що разом із заявою про скасування судового наказу 20.04.2026 ОСОБА_1 також було надано до суду і оригінал квитанції про сплату судового збору, який було сплачено в цей же день – 20.04.2026 о 09:06. Зазначає, що цією ухвалою суд позбавив його на розгляд та захист своїх прав у суді. 

Позиція стягувача в суді апеляційної інстанції
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Комунального підприємства «Житлово – комунальний сервіс «Чорноморський» не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ст.353 ЦПК України).
Згідно зі ст.369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі, визначені відповідно до них правовідносини
Встановлено, що до Київського районного суду м. Одеси 20.04.2026 надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу №947/8232/26 від 04.03.2026, виданого Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 34236 гривень 97 копійок та стягнення на користь держави судового збору в сумі 332 гривні 80 копійок.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Дослідивши наявніу справі матеріали, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяві заявникові без розгляду. 
Так, ч.1 ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається зокрема документ, що підтверджує сплату судового збору.
Відповідно до статті 4 Закону України про судовий збір за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році з 01 січня встановлений у розмірі 3328 гривень 00 копійок.
Отже, за пред`явленою заявою підлягає до сплати судовий збір у розмірі 166,40 грн.
Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Мотиви часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі
Повертаючи заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що подана заява не відповідає вимогам п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання відповідної заяви або доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим суд, на підставі ч.6 ст. 170 ЦПК України, постановив ухвалу про повернення заяви без розгляду.
Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, з огялду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Згідно із ч.6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Апеляційним розглядом встановлено, що 20.04.2026 до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу. При цьому разом із зазначеною заявою заявником було подано чек переказу коштів АТ «Укрпошта» від 20.04.2026, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 166,40 грн. Вказаний документ міститься в матеріалах справи та підтверджує здійснення платежу 20 квітня 2026 року о 09 годині 06 хвилин (а.с. 59). 
Отже, висновок суду першої інстанції про неподання заявником документа, що підтверджує сплату судового збору, спростовується матеріалами справи, а тому у суду були відсутні передбачені ч.6 ст.170 ЦПК України підстави для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Порядок та строк касаційного оскарження
Підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, зазначені у частині другій цієї статті.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 389 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема вказані у п. 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 
Керуючись ст.ст.374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково. 
Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 22 квітня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Головуючий Є.С. Сєвєрова 

Судді: С.О. Погорєлова 

О.М. Таварткіладзе