ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 680/110/26
Провадження № 33/820/491/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Алексєєва О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , не працює
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з неї на користь держави 665 грн 60 коп судового збору. 
За постановою суду, 05 лютого 2026 року о 01 год 15 хв у с. Івашківці на вул. Центральна, 40, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Skoda Roomster", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просила постанову Новоушицького районного суду 20 травня 2026 року скасувати, а провадження у справі – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Указувала, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права та не дотримано вимоги процесуального законодавства, не враховано відсутність як самої події адміністративного правопорушення, так і відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.
Зазначала, що у працівників поліції не було законних підстав для перевірки її на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вона не керувала транспортним засобом, лише завела двигун для того, щоб прогріти салон, а тому вона не вбачала підстав проходити огляд на стан сп`яніння.
Стверджувала, що складений протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки внесені до нього відомості суперечать іншим доказам.
Зауважувала, що працівниками поліції не дотримано вимоги чинного законодавства, а саме: їй не роз`яснено положення ст.268 КУпАП, не проінформовано про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Посилалася на те, що на відеозаписах не зафіксовано факт руху транспортного засобу та його зупинку саме працівниками поліції.
Отже, на думку апелянта, суд, розглянувши справу, не дотримався принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Алексєєва О.Д. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №583308 від 05 лютого 2026 року, де зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з якими в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;
- відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, якими було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону; зокрема, водію було неодноразово запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.
Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що остання може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керувала транспортним засобом. 
Із відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, своїми діями фактично ухилялася від проходження огляду на стан сп`яніння у будь-який спосіб, зокрема, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Тому працівником поліції було правильно розцінено дії водія, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не задокументовано та не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому відсутні підстави вважати, що остання допустла будь-які порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим не була зобов`язана виконувати вимоги працівників поліції, не заслуговують на увагу. 
Із відеозаписів чітко видно, що транспортний засіб «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , стояв на узбіччі із заведеним двигуном, де на місці водія перебувала ОСОБА_1 .. Наведене свідчить про можливість здійснення руху в будь-який момент.
Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме її перебування за кермом транспортного засобу, її розмову з працівником поліції, під час якої їй було роз`яснено її права та повідомлено про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.
Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Невизнання вини розцінюється як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення. 
Апеляційним судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст.254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст.266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції, які регламентують процедуру проведення огляду. 
Суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, уважав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність – достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які би спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.
Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає. 
Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак