ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1106/25  Номер провадження 22-ц/814/3026/26	Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О. при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ломаги Антона Альбертовича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
12 травня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 291546,4 грн.
У позовній заяві зазначено, що 23.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» (далі – Банк) з метою отримання банківських послуг. 23.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено Угоду про надання споживчого кредиту № 501363761 від 23.09.2021 року. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а саме: тип кредиту кредит готівкою, сума кредиту 200 000,00 грн, процентна ставка складає 37 % річних, тип процентної ставки фіксована, строк кредиту становить 60 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 23.09.2026 року, зі сплатою щомісячних платежів до 23 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту, загальна кількість платежів 60, розмір мінімального щомісячного платежу становить 7356,11 грн, на рахунок відкритий у Банку, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених Договором.
АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви АТ «Сенс Банк») свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, натомість відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 291546,40 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 196 320,52 грн та заборгованості по відсотках 95 225,88 грн.
Враховуючи викладене, представник позивача прохає суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501363761 у розмірі 291 546,40 грн, із яких 196 320,52 грн заборгованість за кредитом та 95 225,88 грн заборгованість по відсотках, а також понесені судові витрати: 3498,56 грн судового збору та 23486,39 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року Позов акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501363761 від 23.09.2021 року в розмірі 291 546,40 (двісті дев`яносто одна тисяча п`ятсот сорок шість гривень сорок копійок) гривень, яка складається із: - 196 320,52 грн – заборгованість за кредитом; - 95 225,88 грн – заборгованість по відсотках.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 3498,56 (три тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень п`ятдесят шість копійок) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» витрати на правову допомогу у розмірі 11743,20 (одинадцять тисяч сімсот сорок три гривні двадцять копійок) гривень.
З вказаним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 - адвокат Ломага Антона Альбертович та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.04.2026 року, яким задоволено позовні вимоги АТ «СенсБанк», та ухвали нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Зокрема вказує, що вважає, що жоден із названих документів окремо та у сукупності не можуть становити договору про споживче кредитування та не містять обов`язкових, істотних умов погоджених сторонами та передбачених Законом України «Про споживче кредитування».
Стверджує, що позивач до позовної заяви Додаток №4 до обов`язкового Договору також не додав. Будь-яких доказів, що відповідач підписував Додаток № 4 до Договору та обізнаний про його існування, матеріали справи не містять.
Акцентує увагу суду, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що між позивачем та відповідачем визначено істотні умови договору кредитного споживання, в тому числі у графіку платежів та паспорті споживчого кредиту.
Відзив на адресу полтавського апеляційного суду не надходив.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (т. 1 а.с. 7-10, 15-17). Умови споживчого кредиту: тип кредиту – кредит готівкою; сума кредиту 200000 грн. Процентна ставка 37% річних, тип процентної ставки - фіксована. Строк кредиту становить 60 місяців; Дата повернення кредиту 23.09.2026 року, до 23 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту. Розмір мінімального щомісячного платежу становить 7356,11 грн, загальна кількість платежів 60.
В оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії позичальник в Додатку № 1 до цієї Угоди та Додатку № 4 до Договору, що є невід`ємною частиною Угоди пропонував визначити детальний опис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди на інших платежів за угодою.
Позивачем на підтвердження прийняття пропозиції відповідача укласти договір надано акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.09.2021 року. Відповідач власним підписом на оферті підтвердив, що він отримав акцепт банку у дату підписання оферти.
Вказані вище обставини свідчать, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання кожним із сторін. При цьому, оферта та акцепт містять всі істотні умови договору, на підставі позичальнику яких було надано кредит.
Підпис позичальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.09.2021 року отримав під підпис у дату складання цієї оферти. Таким чином, твердження сторони відповідача щодо відсутності підписів на першій та другій сторінках Оферти є безпідставними, оскільки останній міститься на третій сторінці, де це передбачено формою документу, що підтверджує його ознайомлення та згоду з усіма умовами, викладеними у попередніх розділах.
Також до договору додано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що є Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту №501363761 від 23.09.2021 року (т. 1 а.с. 11).
Суду також надано паспорт споживчого кредиту із зазначенням інформації та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію, підписаний відповідачем ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 11 зворот).
23.09.2021 року ОСОБА_1 підписав заяву (акцепт) №248.501363761.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 23.09.2021 року (т. 1 а.с. 13).
До договору також додано заяву ОСОБА_1 (для ФОП), наданої з метою надання АТ «Альфа-Банк» можливості оцінити його реальний фінансовий стан для надання кредиту (т. 1 а.с. 14).
Також до матеріалів справи долучено завірену копію договору купівлі-продажу квартири від 17.07.2018 року, податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік, а також заяву ОСОБА_2 про надання згоди на укладення кредитного договору № 501363761 від 23.09.2021 року, яка містить персональні дані, що надані позичальником ОСОБА_1 для укладення кредитного договору та отримання кредиту (т. 1 а.с. 18- 21).
АТ «Альфа-Банк» виконав свої зобов`язання відповідно до умов вищевказаної угоди, надавши кредит на суму 200 000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 569743748 від 23.09.2021 року (т. 1 а.с. 22), виписками по рахунках № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 23-34).
Згідно виписок по особовому рахунку за період з 23.09.2021 по 09.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 користувався грошових коштами, а також здійснював періодично платежі для погашення заборгованості. Таким чином, твердження сторони відповідача щодо не укладення договору та неотримання кредитним коштів не заслуговують на увагу та спростовуються наданими доказами.
Згідно наданого АТ «Сенс Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501363761 від 23.09.2021 року вбачається, що станом на 09.10.2024 року загальна сума заборгованості за договором становить 291 545,40 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 196 320,52 грн та заборгованості по відсотках 95 225,88 грн (т. 1 а.с. 6). Розрахунок здійснено із урахуванням сплачених сум позичальником на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Зазначений розмір боргу відповідач не спростував.
Позивач АТ «Сенс Банк» направило відповідачу письмові вимоги про усунення порушень та необхідність сплати заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 35, 39), однак, за наявних письмових матеріалів справи, відповідач вимоги позивача не виконав, заборгованість в повному обсязі не погасив.
12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» змінено найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був належним чином укладений кредитний договір, за умовами якого позивач виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів, тоді як відповідач отримав кредит, користувався ним, здійснював часткове погашення заборгованості, однак у подальшому належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов`язання. Суд установив, що наданий банком розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та матеріалам справи, а відповідач не подав належних і допустимих доказів на його спростування, не довів факту неотримання кредитних коштів, не укладення кредитного договору чи відсутності заборгованості, а також не надав контррозрахунку. Врахувавши, що кредитор дотримався передбаченої законом процедури досудового врегулювання спору, направивши відповідачу вимогу про усунення порушень та дострокове повернення кредиту, яка залишилася невиконаною, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд поклав на відповідача обов`язок зі сплати судового збору та, застосувавши критерії співмірності й розумності, частково задовольнив вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх розмір до суми, яка відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (т. 1 а.с. 7-10, 15-17). Умови споживчого кредиту: тип кредиту – кредит готівкою; сума кредиту 200000 грн. Процентна ставка 37% річних, тип процентної ставки - фіксована. Строк кредиту становить 60 місяців; Дата повернення кредиту 23.09.2026 року, до 23 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту. Розмір мінімального щомісячного платежу становить 7356,11 грн, загальна кількість платежів 60.
В оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії позичальник в Додатку № 1 до цієї Угоди та Додатку № 4 до Договору, що є невід`ємною частиною Угоди пропонував визначити детальний опис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди на інших платежів за угодою.
Позивачем на підтвердження прийняття пропозиції відповідача укласти договір надано акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.09.2021 року. Відповідач власним підписом на оферті підтвердив, що він отримав акцепт банку у дату підписання оферти.
Вказані вище обставини свідчать, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання кожним із сторін. При цьому, оферта та акцепт містять всі істотні умови договору, на підставі позичальнику яких було надано кредит.
Підпис позичальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501363761, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.09.2021 року отримав під підпис у дату складання цієї оферти. Таким чином, твердження сторони відповідача щодо відсутності підписів на першій та другій сторінках Оферти є безпідставними, оскільки останній міститься на третій сторінці, де це передбачено формою документу, що підтверджує його ознайомлення та згоду з усіма умовами, викладеними у попередніх розділах.
Також до договору додано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що є Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту №501363761 від 23.09.2021 року (т. 1 а.с. 11).
Суду також надано паспорт споживчого кредиту із зазначенням інформації та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію, підписаний відповідачем ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 11 зворот).
23.09.2021 року ОСОБА_1 підписав заяву (акцепт) №248.501363761.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 23.09.2021 року (т. 1 а.с. 13).
До договору також додано заяву ОСОБА_1 (для ФОП), наданої з метою надання АТ «Альфа-Банк» можливості оцінити його реальний фінансовий стан для надання кредиту (т. 1 а.с. 14).
Також до матеріалів справи долучено завірену копію договору купівлі-продажу квартири від 17.07.2018 року, податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік, а також заяву ОСОБА_2 про надання згоди на укладення кредитного договору № 501363761 від 23.09.2021 року, яка містить персональні дані, що надані позичальником ОСОБА_3 для укладення кредитного договору та отримання кредиту (т. 1 а.с. 18- 21).
АТ «Альфа-Банк» виконав свої зобов`язання відповідно до умов вищевказаної угоди, надавши кредит на суму 200 000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 569743748 від 23.09.2021 року (т. 1 а.с. 22), виписками по рахунках № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 23-34).
Згідно виписок по особовому рахунку за період з 23.09.2021 по 09.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 користувався грошових коштами, а також здійснював періодично платежі для погашення заборгованості. Таким чином, твердження сторони відповідача щодо не укладення договору та неотримання кредитним коштів не заслуговують на увагу та спростовуються наданими доказами.
Згідно наданого АТ «Сенс Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501363761 від 23.09.2021 року вбачається, що станом на 09.10.2024 року загальна сума заборгованості за договором становить 291 545,40 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 196 320,52 грн та заборгованості по відсотках 95 225,88 грн (т. 1 а.с. 6). Розрахунок здійснено із урахуванням сплачених сум позичальником на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Зазначений розмір боргу відповідач не спростував.
Позивач АТ «Сенс Банк» направило відповідачу письмові вимоги про усунення порушень та необхідність сплати заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 35, 39), однак, за наявних письмових матеріалів справи, відповідач вимоги позивача не виконав, заборгованість в повному обсязі не погасив.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах, досліджених у судовому засіданні, а також на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору, надання банком кредитних коштів та їх отримання відповідачем, який у подальшому порушив умови договору щодо своєчасного та повного виконання грошових зобов`язань. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів погашення заборгованості, неотримання кредитних коштів, не укладення договору чи помилковості розрахунку суду не подано. Крім того, позивачем дотримано передбаченого законом порядку реалізації права на дострокове стягнення заборгованості, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог
Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ломаги Антона Альбертовича - залишити без задоволення.
Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 липня 2026 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ О.І. Обідіна _________________О.О. Панченко