Справа № 646/3262/26 
№ провадження 2/646/3075/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року      м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Демченко І.М., за участю секретаря Кочитової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 101362962 від 07.02.2024 у розмірі 76 172, 25 грн.
 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2026 ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 101362962, відповідно до умов якого відповідач отримала 23 100, 00 грн. та зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти.
 
Внаслідок порушення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором відповідач має непогашену заборгованість у загальному розмірі 76 172, 25 грн., з яких: 23 100, 00 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 51 455, 25 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1617, 00 грн. прострочена заборгованість за комісією. 
 
25.06.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т, відповідно до якого та на підставі ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101362962 від 07.02.2024.
 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у загальному розмірі 76 172, 25 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662, 40 грн. та 8 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
 
Ухвалою суду від 27.03.2026 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою суду за клопотанням позивача від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; чи була успішною транзакція, здійснена у період з 07.02.2024 по 14.02.2024 на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 23 100, 00 грн.
04.05.2026 до суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла витребувана судом інформація.
22.06.2026 у відзиві на позовну заяву представник відповідача – адвокат Картавих М.І. зазначила про часткове визнання позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23 100, 00 грн., не заперечуючи факту укладення кредитного договору та отримання грошових коштів. У задоволенні позовних вимог в частині нарахованої заборгованості за відсотками та комісією просила відмовити, посилаючись на те, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки має становити 1%, а умовами договору денна процентна ставка встановлена 1,05 % та 2,3 %. Нарахування комісії суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, суму понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 8 000, 00 грн. вважає такою, що не відповідає критеріям розумності, та є завищеною.
Позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористався.
Суд, з`ясувавши доводи сторін, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що 07.02.2024 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 101362962, відповідно до умов якого відповідач отримала 23 100, 00 грн. на строк 105 днів, тобто до 22.05.2024 зі сплатою процентів, які нараховуються за ставкою 1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування ним протягом пільгового періоду (07.02.2024 по 22.02.2024) та за ставкою 2,3 % - протягом поточного періоду (23.02.2024 по 22.05.2024). 
 
Кредитні кошти відповідно до п.2.1. договору надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
 
Платіжним дорученням № 82342476 від 07.02.2024 підтверджено перерахування ТОВ «Мілоан» коштів згідно договору № 101362962 у розмірі 23 100, 00 грн. на рахунок НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
 
Відповідно до інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну карту НОМЕР_3 , на яку відбулась успішна транзакція з зарахування кредитних коштів у розмірі 23 100, 00 грн. 
 
Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 101362962 від 07.02.2024 станом на 09.03.2026 визначено розмір заборгованості ОСОБА_1 у загальному розмірі 76 172, 25 грн., з яких: 23 100, 00 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 51 455, 25 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 617, 00 грн. прострочена заборгованість за комісією.
 
25.06.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т, відповідно до якого та на підставі ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101362962 від 07.02.2024.
 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 . 
 
Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.
Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Враховуючи, що відповідачем не оспорюється факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 23 100, 00 грн., доказів повернення яких не надає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.
 
Щодо нарахованої суми заборгованості за відсотками та застосованої процентної ставки суд зазначає таке. 
 
За положеннями частини п`ятої статті ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 78.02.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Договір про споживчий кредит укладено 07.02.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому мають застосовуватися положення ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зважаючи на викладене вище, за період з 07.02.2024 (день укладення договору) по 22.02.2024 (кінець базового періоду) проценти за користування кредитними коштами повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової базової ставки розміром 1, 05 %, що становить 3 638, 25 грн.; за період з 23.02.2024 по 21 квітня 2024 року (день закінчення встановлених законодавством перших 120 днів) проценти за користування кредитними коштами повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 2,3 %, що становить 31 346, 70 грн. (59 днів х 531, 30 грн.). 
За період з 22 квітня 2024 року по 22.05.2024 (період встановлених законодавством наступних 120 днів, при цьому 22.05.2024 – дата остаточного погашення заборгованості) проценти повинні були нараховуватись із застосуванням максимальної розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що становить 23 100, 00 грн. / 100 % х 1,5 % = 346, 50 грн. х 31 дні = 10 741, 50 грн. 
Лише з 22 серпня 2024 року проценти могли бути нараховані відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» за денною ставкою 1%, однак строк дії договору сторонами визначено 22.05.2024.
Таким чином, стягненню підлягають нараховані відсотки у розмірі 3 638, 25 грн. + 31 346, 70 грн. + 10 741, 50 грн. = 45 726, 45 грн. 
 
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією суд дійшов таких висновків.
Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено сплату комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 7, 00 % від суми кредиту, що дорівнює 1 617, 00 грн.
Абзацом 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Відповідно до пункту 4) ч. 1 ст. 1 цього Закону загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Тобто законом передбачено право сторін передбачити сплату комісій, пов`язаних з наданням і отриманням кредиту, якщо воно обумовлюється необхідністю надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця. Водночас економічна сутність зазначених комісій повинна бути розкрита споживачеві для забезпечення його повною інформацією по кредиту.
Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21 якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена комісія, то пов`язані з ними комісії є нікчемними. 
Суд зауважує, що позивач не надав доказів щодо понесених витрат на видачу кредиту.
Відтак суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в сумі 1 617, 00 грн.
Щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
При визначенні реальності понесених витрат на правову допомогу, суд враховує, що позивач є фінансовою установою, яка має значний перелік боржників та позов про стягнення заборгованості є типовим для неї, складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному позовному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги адвокатом у даній справі зводилося до складання позовної заяви.
Ураховуючи предмет та ціну позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та зважаючи на заяву відповідача про їх неспівмірність, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача до 4 000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 514, 516, 524, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236,  НОМЕР_4 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, заборгованість у розмірі 68 826, 45 грн (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять шість гривень 45 копійок), а також понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) та по сплаті судового збору у розмірі 2 405, 65 грн (дві тисячі чотириста п`ять гривень 65 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17.07.2026.

Головуючий           І.М.Демченко