Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1367/26
Номер провадження2-о/711/85/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
присяжних Туйнова В.В., Ткаченко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
представника заявника адвоката Ейбут Є.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 та відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою,
ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ейбут Євгенія Іванівна, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою, в якій просить суд оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця – помічника гранатометника 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - населений пункт Відродження, Покровського району, Донецької області, Україна (вхідний №6725, а.с.1-9).
Заява обгрунтована тим, що заявниця є матір`ю ОСОБА_2 , який був призваний на військову службу в умовах воєнного стану та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з журналу бойових дій РТГр «Донецьк» 33 ошб інв №17дск від 27.10.2024 за 08.12.2024 встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира РТГр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 08.12.2024 о 15 год 45 хв поблизу населеного пункту Відродження Донецької області, внаслідок ближнього стрілецького бою з противником, солдат ОСОБА_2 отримав поранення не сумісні з життям. Евакуювати тіло не було можливості у зв`язку з тим, що у вказаному районі ведуться активні бойові дії, а тому військовослужбовця ОСОБА_2 слід вважати зниклим безвісті. Також означені обставини підтверджуються як рапортом командира штурмової спеціалізованої роти («Шквал») військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 09.12.2024, так і результатами службового розслідування, що проведене уповноваженими особами військової частини НОМЕР_1 .
Також заявник звертає увагу суду на те, що за її заявою про зникнення сина як військовослужбовця під час виконання бойового завдання, що була подана до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025250310000080 від 07.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Підсумовуючи викладене, заявник у мотивувальній частині заяви зазначає, що до означеної заяви долучено докази, які підтверджують, що існують обставини, які дають підстави припускати смерть військовослужбовця ОСОБА_2 , тобто надані докази у своїй сукупності, на переконання заявника, не свідчать про смерть останнього, а лише свідчать про обгрунтоване припущення факту його смерті.
Крім того заявник, обгрунтовуючи мету оголошення ОСОБА_2 , померлим, у мотивувальній частині заяві зазначає про те, що оголошення ОСОБА_2 померлим становить для неї особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її сина, оскільки вона бажає увіковічити пам`ять про сина, який став на захист Батьківщини і загинув під час виконання ним обов`язків військової служби.
Також оголошення сина померлим необхідне заявнику для подальшого звернення до соціальних служб з метою оформлення відповідних пільг та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.66-67). 
05 березня 2026 року від представника заявника адвоката Ейбут Є.І. до суду надійшла заява про виконання ухвали про залишення заяви без руху, до якої було долучено докази сплати судового збору в розмірі, що визначений Законом України «Про судовий збір» (а.с.70-71).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 та відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами окремого провадження у складі одного судді і двох присяжних; призначено розгляд справи по суті о 11 год 30 хв 07 квітня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси (а.с.73).
25 березня 2026 року представником заінтересованої особи Міністерства оборони України Оводом А.П. до суду подані пояснення, згідно прохальної частини яких цей учасник справи просить суд прийняти пояснення до матеріалів судової справи та врахувати під час прийняття рішення у справі.
Пояснення обгрунтовані тим, що є необхідність у встановленні кола всіх осіб, які мають бути залучені як заінтересовані особи до справи (зокрема, дитина військовослужбовця ОСОБА_2 – ОСОБА_4 ), оскільки рішення суду вплине на права та інтереси таких осіб, зокрема, але не виключно, на право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи.
Також представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у письмових поясненнях зазначає про те, що із заяви про оголошення померлим вбачається, що ОСОБА_2 пропав безвісти в період дії воєнного стану на території України, за обставин, які виникли в результаті збройної агресії російської федерації проти України. У зв`язку з цим, керуючись положеннями ч.2 ст. 46 ЦК України, початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, має обраховуватися саме з дати закінчення активних бойових дій на відповідній території. Підсумовуючи викладене, представник заінтересованої особи просить суд ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення (а.с.87-93).
Судове засідання, що було призначене о 11 год 30 хв 07.04.2026, відкладене до 14 год 10 хв 07 травня 2026 року у зв`язку з неявкою усіх учасників справи про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с.108).
08 квітня 2026 року представником заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (після зміни найменування - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) Літовкіною Л.В. до суду поданий відзив, згідно мотивувальної частини якого цей учасник справи просить суд врахувати, що для належного виконання рішення суду повинно містити: прізвище, ім`я, по батькові померлого, його дату народження та за наявності даних повну офіційну назву місця народження; у разі встановлення даних про місце смерті - державу, область, район та населений пункт, без зазначення «в районі населеного пункту». Крім того представник заінтересованої особи також виявила волю на розгляд заяви у відсутність уповноваженого представника означеної заінтересованої особи; у вирішенні заяви поклалася на розсуд суду (а.с.113-114).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.05.2026 судове засідання відкладене до 09 год 30 хв 04 червня 2026 року у зв`язку з витребуванням у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформації щодо проведення реєстрації та/або розірвання шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також інформації щодо реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.126-127).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год 30 хв 29 липня 2026 року (а.с.146).
У судому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ейбут Є.І. вимоги, що викладені у прохальній частині заяви, підтримала повністю з підстав, що викладені у мотивувальній частині заяви про оголошення фізичної особи померлою.
Заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України явку уповноважених осіб у судове засідання не забезпечили, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи чи оголошення перерви в розгляді справи до суду не подали (а.с.147 зворот, 148 зворот, 149 зворот).
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України як заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання уповноважених представників не направили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подали, не повідомили про причини не прибуття, тому суд, заслухавши думку представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ейбут Є.І. про проведення розгляду справи у відсутність учасників справи, які не прибули в судове засіданні, керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, дійшов висновку про процесуальну можливість проведення розгляду справи №711/1367/26 за даної явки учасників справи про що постановив відповідну протокольну ухвалу.
29 липня 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 15 год 30 хв 03 серпня 2026 року.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 жовтня 1987 року Придніпровським відділом РАЦС м. Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_2 , батьками якого є: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.13). 
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, згідно положень ст. 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4928-IX від 14.07.2026, згідно з яким воєнний стан продовжений строком на 90 діб.
ОСОБА_2 , який є сином заявника ОСОБА_1 , з 04 липня 2024 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що встановлено судом із безпосередньо досліджених у судовому засіданні витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №176 від 04.07.2024, а також контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу (а.с.29, 46-47).
Також із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 » №610 від 09.12.2024 суд встановив, що з метою з`ясування причин та умов зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 була створена відповідна комісія (а.с.42).
Із акту службового розслідування щодо встановлення причин та умов, що сприяли зникненню безвісти солдата ОСОБА_2 стрільця – помічника гранатометника 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 в районі виконання завдань, що затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , суд встановив, що причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти з особистою зброєю солдата ОСОБА_2 , є ведення бойових дій в ході відсічі збройної агресії російської федерації проти України.
Також із означеного засобу доказування суд встановив, що під час проведення службового розслідування був опитаний стрілець 2 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частин НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_7 поблизу населеного пункту Відродження Донецької області, під час виконання бойового розпорядження командира РТГр « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під час стрілецького бою з противником солдат ОСОБА_2 отримав поранення несумісні з життям. Потім почалися скиди ворожих боєприпасів з ворожих дронів і їх група відійшла. Евакуювати тіло ОСОБА_2 не було можливості, оскільки був сильний шквальний вогонь противника. Під час виконання бойового завдання військовослужбовець ОСОБА_2 знаходився в засобах індивідуального захисту та зі зброєю, яка під час бою була знищена. 
Крім того з означеного засобу доказування суд встановив, що на підставі акту службового розслідування, було завершено службове розслідування за фактом безвісти зниклого військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , за результатами якого встановлено факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 з особистою зброєю з 08 грудня 2024 року (а.с.37-41).
Водночас, з листа військової частини НОМЕР_1 №2095 від 05.02.2026 суд встановив, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність 08.12.2024 зник безвісти в ході виконання бойового завдання в районі населеного пункту Відродження, Покровського району, Донецької області (а.с.54). 
Із витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20250725-5945-1 від 25.07.2025, суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.19).
Відповідно до інформації Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» від 02.06.2026 №08-06/27935 суд встановив, що відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування ОСОБА_2 в полоні відсутні. Також інформація від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до НІБ не надходила (а.с.139-140).
Аналогічна інформація міститься у виписці з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, що сформована Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру» і долучена до листа від 02.06.2026 №08-06/27935 (а.с.141).
Також у судовому засіданні суд безпосередньо дослідив повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_8 №354 від 12.12.2024, що адресоване ОСОБА_1 , зі змісту якого встановив, що даним повідомленням зі скорботою сповістили про те, що син заявника солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність 08.12.2024 зник безвісти в ході виконання бойового завдання в районі населеного пункту Відродження Донецької області. Тривають пошукові заходи (а.с.14).
Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025250310000080 суд встановив, що 07.01.2025 до ЄРДР були внесені відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, в районі населеного пункту Відродження Донецької області, зник безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ, солдат в/ч НОМЕР_1 ; правова кваліфікація кримінального правопорушення – ч.1 ст.115 КК України (а.с.20).
Крім того з відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №15971/23.16-26 від 14.05.2026, що направлена на виконання ухвали суду від 07.05.2026, суд встановив, що актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей, складених відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеною перевіркою по архіву відділу, не виявлено (а.с.135).
Також у судовому засіданні суд безпосередньо дослідив свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_3 , що видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, зі змісту якого встановив, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.55). 
Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Відповідно до п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №490/6057/19 зроблено висновок, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації.
Відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.4 ст.46 ЦК України).
Відповідно до статті 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.
Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його найбільш ймовірної смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
У постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20 та від 07.11.2023 у справі №607/159/23, наголошується на тому, що особливістю даної категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
Так, у справі № 755/11021/22, формулюючи висновки, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого ч.2 ст. 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовувала телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права (пункти 58-61 постанови Великої Палати Верховного Суду).
У пунктах 62, 65, 66 постанови у справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала: «Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
У чинному ЦК України видозмінену до реалій незалежної України статтю 21 законодавець виклав у статті 46 без істотних змін, доповнивши її у частині другій реченням другим з наведенням спеціального правила із вказівкою на право суду (з урахуванням конкретних обставин) оголосити фізичну особу померлою до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців.
Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа з надзвичайно великою вірогідністю є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу».
У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «… шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (пункт 81 постанови).
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.
Водночас наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 376 від 28.02.2025 (далі – Наказ №376), визнаний таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004.
Крім того Наказом №376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зі змісту якого суд встановив, що у період часу з 24.02.2022 до 22.08.2024 адміністративні межі с. Відродження Покровського району Донецької області мали статус території можливих бойових дій, а, починаючи з 23 серпня 2024 і дотепер, - мають статус території активних бойових дій. 
Таким чином, судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти під час виконання бойового завдання на території с. Відродження Покровського району Донецької області, тобто на території активних бойових дій, при чому такі бойові дії тривають і на момент ухвалення судового рішення.
Отже, сам факт триваючих активних бойових дій на території зникнення особи свідчить про об`єктивну неможливість встановлення обставин її ймовірної загибелі, а відтак виключає наявність достатніх правових підстав для застосування інституту оголошення особи померлою на момент звернення до суду та ухвалення судового рішення.
Оскільки з аналізу положень ч.2 ст.46 ЦК України у взаємозв`язку з правовим висновком щодо застосування означеної норми матеріального права, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, у даній справі має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 (населений пункт Відродження Покровського району Донецької області), які, починаючи з 23.08.2024 тривають на означеній території, і станом на день як звернення заявника до суду, так і ухвалення судового рішення, не припинилися, тому суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 із заявою про оголошення померлим військовослужбовця ОСОБА_2 є передчасним, оскільки не сплинув строк, визначений ч.2 ст.46 ЦК України, для звернення до суду з відповідною заявою.
Недотримання строку звернення до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є самостійною і достатньою підставою для залишення без задоволення такої заяви.
Водночас, суд не здійснює правову оцінку засобів доказування, що долучені учасниками справи, з призми ймовірної загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час ближнього стрілецького бою поблизу населеного пункту Відродження Покровського району Донецької області 08 грудня 2024 року, оскільки, як вже суд констатував, недотримання строку звернення до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є самостійною і достатньою підставою для залишення без задоволення такої заяви.
Частиною 7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
У зв`язку з цим, суд не вбачає правових підстав для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 46 ЦК України, ст. 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 244, 258, 259, 264, 265, 293, 294, 305, 307, 308, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 та відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 03 серпня 2026 року.

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 3, код ЄДРПУО: 05387096.
Військова частина А4951, місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПУО: 26639751.
Міністерство оборони України, місцезнаходження: м. Київ, проспект Повітряних Сил,6, код ЄДРПУО: 00034022.

Головуючий: | | О.  В.  Петренко

Присяжні: Л.В. Ткаченко

В.В. Туйнов