ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.07.2026	Справа № 910/5361/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом  Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Нескінченна 
енергія» 
про  стягнення 213.840,00 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

07.05.2026 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Нескінченна енергія» про стягнення 213.840,00 грн збитків.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено договір № 4700-ЗЭ-ДоТЭС про закупівлю товару від 20.07.2023, на виконання умов якого відповідач поставив товар на загальну суму 2.851.200,00 грн, у тому числі ПДВ - 475.200,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1809/107 від 18.09.2023. Позивач у повному обсязі оплатив поставлений товар, а саме у формі попередньої оплати 1.568.160,00 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 261.360,00 грн, та в подальшому по факту поставки товару у розмірі 1.283.040,00 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 213.840,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 3247003 від 19.12.2023, № 3247002 від 19.12.2023, № 3342240 від 23.02.2024 та № 3644598 від 17.09.2024. Позивач зазначає, що відповідач був зобов`язаний у встановленому Податковим кодексом України порядку та строки зареєструвати податкові накладні на суму ПДВ у розмірі 213.840,00 грн. Однак, відповідно до даних електронного кабінету платника податків ДПС України, податкова накладна № 9387403687 від 18.09.2023 на суму ПДВ 213.840,00 грн має статус «реєстрацію зупинено», що свідчить про неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо належної та своєчасної реєстрації податкової накладної. У зв`язку з викладеним, позивач був позбавлений можливості включити суму ПДВ у розмірі 213.840,00 грн до складу податкового кредиту та реалізувати право на зменшення податкових зобов`язань на відповідну суму, що спричинило йому збитки у зазначеному розмірі. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнення з відповідача 213.840,00 грн збитків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2026 відкрито провадження у справі № 910/5361/26 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.
У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.05.2026 було направлено відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 18.05.2026 о 19:20 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому відповідач мав подати відзив на позов у строк до 03.06.2026 включно.
Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 14.05.2026 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 між Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Нескінченна енергія» (постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю товару № 4700-ЗЭ-ДоТЭС (далі – договір).
Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець – прийняти і оплатити товар, код згідно УКТ ЗЕД: 8535 (далі – товар), 2022-2023 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією, зокрема, номенклатурний номер 20234723, роз`єднувач РДЗ-2-220/2500 УХЛ1 у кількості 4 штук, загальною вартістю 2.851.200,00 грн з ПДВ; строк поставки 45 днів.
Умовами п. 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 
4.1.1. 55% вартості товару (партії товару), що становить 1.568.160,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 261.360,00 грн, здійснюється у формі передоплати, на підставі рахунку, виставленого до оплати постачальником на 45 (сорок п`ятий) календарний день.
4.1.2. оплата по факту поставки товару (партії товару), 45% від вартості товару (партії товару), що становить 1.283.040,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 213.840,00 грн, здійснюється на 90 (дев`яносто) календарний день з дати поставки товару (партії товару) покупцю, на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив, а позивач прийняв товар вартістю 2.851.200,00 грн, у тому числі ПДВ 475.200,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1809/107 від 18.09.2023.
Позивач у позовній заяві зазначає, що не заперечується відповідачем, що ним на виконання п. 4.1 договору сплачено відповідачу попередню оплату в сумі 1.568.160,00 грн, у тому числі ПДВ 261.360,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що в подальшому позивачем сплачено по факту поставки товару кошти в сумі 1.283.040,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 213.840,00 грн, що підтверджується наступними платіжними інструкціями: 
№ 3247003 від 19.12.2023 на суму 400.000,00 грн, у тому числі ПДВ 66.666,67 грн; 
№ 3247002 від 19.12.2023 на суму 241.520,00 грн, у тому числі ПДВ 40.253,33 грн; № 3342240 від 23.02.2024 на суму 166.320,00 грн, у тому числі ПДВ 27.720,00 грн; № 3644598 від 17.09.2024 на суму 475.200,00 грн, у тому числі ПДВ 79.200,00 грн.
Позивач зазначає, що у подальшому ТОВ «Виробнича компанія «Нескінченна енергія» мало обов`язок своєчасно зареєструвати відповідно до вимог Податкового кодексу України податкові накладні на суму ПДВ у розмірі 213.840,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак. Згідно даних Електронного кабінету платника податків ДПС України позивача, податкова накладна № 9387403687 від 18.09.2023 на суму ПДВ 213.840,00 грн має статус «Реєстрацію зупинено».
Також, як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2026 позивачем направлено на адресу відповідача претензію щодо відшкодування збитків в сумі 213.840,00 грн, однак відповіді на зазначену претензію позивач так і не отримав.
Спір виник у зв`язку з тим, що внаслідок того, що відповідач не вчинив дій направлених на реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, позивач позбавлений можливості відобразити у деклараціях з податку на додану вартість податковий кредит на загальну суму 213.840,00 грн та відповідно, зменшити податкові зобов`язання на зазначену суму. Порушення відповідачем встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних з дотриманням умови стосовно реєстрації та у встановлені цим кодексом терміни призвело до спричинення позивачу матеріальних збитків в розмірі 213.840,00 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
За приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Відтак, як вбачається з викладеного вище, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання позивача на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Судом встановлено, що відповідачем відповідно до умов договору поставлено позивачеві товар на суму 2.851.200 грн разом з ПДВ (сума ПДВ складає 475.200.00 грн), що підтверджується видатковою накладною, наведеною вище.
Оплата наведеного товару відбулась у два етапи (попередня оплата та оплата по факту поставки товару), зокрема по факту поставки позивачем сплачено кошти в сумі 1.283.040,00 грн, у тому числі ПДВ 213.840,00 грн, що підтверджується наведеними вище платіжними інструкціями.
У подальшому відповідач зобов`язаний був скласти та направити на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) податкову накладну на суму 1.283.040,00 грн, в тому числі ПДВ 213.840,00 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач склаво та передав до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну, яка зареєстрована за № 9387403687, документ контролюючим органом збережено, проте реєстрація зупинена. Доказів усунення недоліків, виявлених контролюючим органом, що стало причино зупинення реєстрації, та вчинення реєстрації податкової накладної відповідачем до суду не надано.
Таким чином, в порушення приписів статті 201 Податкового кодексу України відповідач належним чином не виконав обов`язок щодо реєстрації податкової накладної у встановлений строк за вищевказаною господарською операцією, позбавивши позивача права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту в сумі 213.840,00 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:
1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання);
2) шкідливого результату такої поведінки - збитків;
3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками;
4) вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.
Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 Податковий кодекс України не встановлює для платника податку на додану вартість механізм, який би дозволяв йому включити податок на додану вартість за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з податку на додану вартість.
Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежить реалізація покупцем майнового інтересу, продавець залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.
При цьому хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків.
Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.
Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21, від 31.01.2023 у справі № 904/72/22.
Судом встановлено, що відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації в ЄРПН податкової накладної за фактом здійснення господарської операцій у вигляді поставки товару, сума ПДВ за якою становить 213.840,00 грн, що позбавило позивача можливості отримати податковий кредит на відповідну суму ПДВ.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вищенаведених обставин, як і не надано належних доказів на підтвердження факту реєстрації в установлений законом термін податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних та відшкодування завданих позивачу збитків.
За встановленими судом обставинами, бездіяльність відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати відповідну податкову накладну становить прямий причинно-наслідковий зв`язок з неможливістю включення позивачем суми ПДВ 213.840,00 грн до податкового кредиту та зменшення податкового зобов`язання на таку суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Нескінченна енергія» (04205, м. Київ, пр. Оболонський, 18; код ЄДРПОУ 43875917) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; код ЄДРПОУ 23269555) 213.840 (двісті тринадцять тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп. збитків та 2.662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя	В.В.Сівакова